ЄУН 387/1661/25
Номер провадження по справі 2/387/151/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І.П.
представника позивача Маркової Н.В.
представник третьої особи служби у справах дітей Бережиленко І.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача Маркової Н.В. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Тишківської сільської ради про визначення місця проживання дитини
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина
Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 22 жовтня 2026 року надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 про визначення місця проживання малолітньої дитини.
Позивач просить визначити місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком — ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 02 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 229.
Від спільного подружнього життя сторони мають доньку — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживала разом із матір`ю, а батько підтримував із донькою стосунки, надавав матеріальну допомогу на її утримання, брав участь у її вихованні та спілкуванні.
Як зазначає позивач, згодом йому стало відомо, що відповідачка тривалий час не працює, зловживає алкогольними напоями, належним чином не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини, не приділяє достатньої уваги її фізичному, моральному та духовному розвитку.
Крім того, у серпні 2025 року відповідачка виїхала до Республіки Польща та фактично залишила дитину без належного материнського піклування. Після цього донька почала постійно проживати разом із батьком, який забезпечує її належне утримання, виховання, навчання, створив необхідні житлово-побутові умови для проживання та розвитку дитини, піклується про її здоров`я та забезпечує повсякденні потреби.
Позивач вважає, що проживання доньки разом із ним найбільше відповідає її інтересам, забезпечить стабільні умови для навчання, виховання та гармонійного розвитку, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідачка зі слів доньки ОСОБА_6 перебуває у Вінницькій області. Дитина проживає в с. Тишківка разом з батьком, навчається в школі. У 2025 році відповідачка залишила дитину зі своїм співмешканцем і поїхала до Польщі. Дитина зателефонувала до свого батька (позивача). Позивач має магазин, достатньо забезпечений матеріально, є всі належні умови, займається будівельними роботами. Також у дитини гарні відносини із теперішньою дружиною батька ОСОБА_7 . Наявне в матеріалах справи відео доводить аморальну поведінку матері дитини та її неналежні умови проживання.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином.
Представник служби у справах дітей надала пояснення, що повністю підтримує поданий до суду висновок. В дитини є всі умови для проживання. У дитини з батьком гарні відносини, дитина бажає проживати з батьком.
У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 пояснила, що з серпня 2025 року проживає разом із батьком. Причиною переїзду стало те, що мати, за її словами, постійно вживала алкогольні напої, через що належним чином не забезпечувала її потреби. Дитина зазначила, що мати витрачала значну частину коштів на придбання алкогольних напоїв, а інколи вдома не було достатньо продуктів харчування.
Зі слів дитини, переїхати до батька їй допомогли старший брат та сестра. Після виїзду від матері вона близько двох тижнів проживала у бабусі по батьківській лінії, а згодом переїхала до батька. Також повідомила, що після її переїзду мати виїхала за кордон.
Неповнолітня пояснила, що за місцем проживання батька почувається комфортно, батько та його дружина ОСОБА_7 приділяють їй увагу, допомагають у навчанні та повсякденному житті. Стосунки з батьком вона охарактеризувала як добрі та довірливі.
Крім того, дитина зазначила, що під час проживання з матір`ю остання не завжди дозволяла їй спілкуватися з батьком. Наразі з матір`ю спілкується рідко. Висловила бажання і надалі проживати разом із батьком, оскільки, на її думку, він більше уваги приділяє її вихованню та розвитку, а також у неї склалися добрі стосунки з однокласниками та друзями за місцем проживання батька.
Також неповнолітня повідомила, що під час проживання з матір`ю остання часто перебувала в компаніях осіб, які вживали алкогольні напої. Зі слів дитини, одна із знайомих матері застосовувала до неї фізичне насильство.
Процесуальні дії суду
Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2025 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від19.02.2026 витребувано докази по справі.
Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2026 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.
Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2026 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду.
Враховуючи, що відповідачка у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подавала, про причини неподання суду відзиву не повідомляла, зустрічного позову не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до таких висновків.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надала показання, що є колишньою колегою та подругою співмешканки позивача ОСОБА_7 . З її слів, позивач та ОСОБА_7 спільно проживають близько п`яти років та виховують трьох дітей, з яких двоє є дітьми ОСОБА_7 , а одна дитина — донька позивача ОСОБА_6 . Позивач належним чином забезпечує дітей та бере активну участь у їх вихованні. За словами свідка, ОСОБА_6 має позитивне ставлення до батька. Свідку відомо, що перед початком минулого навчального року дитина почала проживати разом із позивачем, оскільки вона бачила їх під час придбання речей до школи. Також свідок зазначила, що житлові умови за місцем проживання позивача є належними: будинок має достатню кількість кімнат, у ньому проведено ремонт, дитина забезпечена всім необхідним та має окрему кімнату.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надала показання, що перебуває у дружніх стосунках із сім`єю позивача та є кумою родини близько двох років. За її словами, за місцем проживання позивача створені належні умови для проживання та виховання дитини, дитина забезпечена всім необхідним, а стосунки між нею та батьком є добрими і довірливими. Свідок також повідомила, що з минулого року ОСОБА_6 проживає разом із позивачем. Крім того, їй відомо, що мати дитини зловживає алкогольними напоями.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання, що тривалий час знає сім`ю позивача. За її словами, сім`я характеризується позитивно, а житлово-побутові умови є сприятливими для проживання та розвитку дитини. Свідок зазначила, що бачила дитину після її переїзду до батька у серпні минулого року. Також їй відомо, що мати дитини зловживає алкогольними напоями. Крім того, свідок повідомила, що разом із позивачем проживають ще двоє неповнолітніх дітей.
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Білопільської сільської ради Козятинського району Вінницької області, встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 6. Батьками дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 11).
Відповідно до характеристики опорного закладу «Тишківський ліцей» Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 02.10.2025 № 167, ОСОБА_5 навчається у вказаному навчальному закладі з 01.09.2025, за час навчання зарекомендувала себе з позитивного боку, має добрі стосунки з однокласниками, а батько приділяє належну увагу її навчанню та вихованню (а.с. 13).
З довідки Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №485 від 09.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а до складу його сім`ї входить донька ОСОБА_5 , 2012 року народження (а.с. 14).
З довідки Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №459 від 09.09.2025 встановлено, що ОСОБА_5 , 2012 року народження, проживає разом із батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні (а.с. 15).
З акта обстеження матеріально-побутових умов проживання вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із співмешканкою ОСОБА_11 , її двома неповнолітніми синами та донькою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок перебуває у задовільному стані, забезпечений необхідними меблями, побутовою технікою, наявні продукти харчування та запас палива, створені належні умови для проживання та розвитку дитини (а.с. 16).
З характеристики Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 40 від 25.08.2025 встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом із сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , характеризується позитивно, компрометуючих відомостей щодо нього не надходило (а.с. 17).
З характеристики Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області №4-231 від 15.08.2025 вбачається, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 , є розлученою та, за відомостями органу місцевого самоврядування, зловживає спиртними напоями та на час видачі характеристики не працює (а.с. 18).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 27.03.2026 № 01-22-134/1 щодо визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання ОСОБА_5 , 2012 року народження, разом із її батьком ОСОБА_1 (а.с. 66-67).
У судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, надані стороною позивача.
З одного із відеозаписів вбачається житлове приміщення, яке перебуває у незадовільному санітарно-побутовому стані: на підлозі знаходиться значна кількість порожніх пляшок з-під алкогольних напоїв, побутове сміття, сторонні предмети та залишки їжі, приміщення є захаращеним та неприбраним.
На іншому відеозаписі зафіксована жінка, яку позивач зазначає як матір дитини. Під час відеозйомки вона перебуває у житловому приміщенні, її зовнішній вигляд є неохайним, поведінка емоційною та збудженою, мова місцями нерозбірливою. Водночас суд враховує, що сам по собі відеозапис не є беззаперечним доказом перебування особи у стані алкогольного сп`яніння та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі.
Також судом оглянуто відеозапис, на якому зафіксовано чоловіка у дворі домоволодіння. Зміст зазначеного відеозапису сам по собі не містить відомостей щодо умов проживання дитини та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Нормами частин четвертої-шостої статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд ознайомившись із висновком органу опіки та піклування, зазначає, що орган опіки і піклування визначився з приводу того з ким із батьків має проживати дитина. 
Щодо визначення місця проживання дитини, то відповідно до ч.5 ст. 7 СК України, учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками.
Так, статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка.
Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України а також закріплено у багатьох міжнародних актах: Загальною декларацією прав людини від 10 грудня 1948 року (ст. 13), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 року (ст. 12), Протоколом N 4 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод від 16 вересня 1963 року (ст. 2) та іншими.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що передбачено ст. 141 СК України та витікає зі змісту Конвенції про права дитини.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний,духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.
Вирішуючи спір, суд виходить також із того, що відповідно до статей 3, 9 Конвенції про права дитини, статей 141, 150, 153, 157, 160, 161 СК України при визначенні місця проживання дитини першочерговому врахуванню підлягають її найкращі інтереси, забезпечення стабільного та безпечного середовища для життя, виховання і розвитку.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема викладеною у постанові від 05 листопада 2025 року у справі № 357/14276/21, під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини суд повинен оцінювати не формальну перевагу одного з батьків, а сукупність обставин, які характеризують реальне ставлення кожного з них до виконання батьківських обов`язків, сталі соціальні зв`язки дитини, умови її проживання, навчання, психологічний стан та власну думку дитини відповідно до її віку і рівня розвитку.
Судом встановлено, що з серпня 2025 року ОСОБА_5 фактично проживає разом із батьком ОСОБА_1 . За цей час дитина адаптувалася до нового місця проживання, навчається у Тишківському ліцеї, має добрі стосунки з однокласниками та друзями, що підтверджується характеристикою навчального закладу.
Досліджені судом докази свідчать про наявність у позивача належних житлово-побутових умов для проживання дитини. Будинок забезпечений необхідними меблями, побутовою технікою, продуктами харчування, дитина має належні умови для навчання, відпочинку та розвитку. Позивач характеризується позитивно, компрометуючих відомостей щодо нього матеріали справи не містять.
Допитані у судовому засіданні свідки послідовно підтвердили, що позивач належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дитину всім необхідним, приділяє увагу її вихованню та навчанню, а між батьком і донькою склалися добрі та довірливі відносини.
Суд також враховує висновок органу опіки та піклування Тишківської сільської ради від 27.03.2026 № 01-22-134/1, відповідно до якого визначення місця проживання дитини разом із батьком відповідає її інтересам. Вказаний висновок є достатньо мотивованим, ґрунтується на обстеженні умов проживання дитини та узгоджується з іншими доказами у справі.
Оцінюючи обставини щодо відповідачки, суд бере до уваги характеристику Глуховецької селищної ради, згідно з якою остання не працює та зловживає спиртними напоями. Наведені відомості узгоджуються з показаннями свідків та поясненнями самої дитини. Крім того, встановлено, що після фактичного переїзду дитини до батька відповідачка виїхала за кордон та не виявила належної процесуальної активності у справі, не подала відзиву на позов та не надала суду доказів, які б свідчили про наявність обставин, що спростовують доводи позивача.
Суд враховує й думку самої дитини, яка на момент розгляду справи досягла віку, що дозволяє їй висловити власне бачення щодо свого місця проживання. У судовому засіданні ОСОБА_5 чітко та послідовно висловила бажання проживати разом із батьком, пояснивши причини такого бажання. Суд не встановив обставин, які б свідчили про примусовий характер її позиції або вплив на формування нею власної думки.
При цьому суд виходить із того, що сама по собі перевага у матеріально-побутовому забезпеченні одного з батьків не може бути вирішальною підставою для визначення місця проживання дитини. Водночас у цій справі сукупність встановлених обставин свідчить не лише про належні житлові умови у батька, а й про його активну участь у вихованні дитини, забезпечення її освітніх, соціальних та побутових потреб, наявність сталого емоційного зв`язку між батьком та донькою, а також про фактичне проживання дитини разом із ним протягом тривалого часу.
Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 зазначив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини суд повинен виходити із сукупності обставин, зокрема ставлення кожного з батьків до виконання батьківських обов`язків, особистої прихильності дитини до кожного з батьків, віку дитини, стану її здоров`я, сталих соціальних зв`язків, умов для виховання та розвитку, а визначальним є забезпечення найкращих інтересів дитини.
У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19 наголошено, що думка дитини не є єдиною обставиною, яка підлягає врахуванню судом, проте має істотне значення та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі.
Отже судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 фактично проживає з батьком із серпня 2025 року, висловила послідовне бажання надалі проживати разом із ним, має належні умови для проживання, навчання та розвитку, що підтверджується висновком органу опіки та піклування, характеристиками, показаннями свідків та іншими доказами у справі. Водночас відповідачкою не надано доказів, які б спростовували доводи позивача або свідчили про те, що проживання дитини разом із батьком суперечить її інтересам.
За таких обставин суд доходить висновку, що визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_1 найбільшою мірою відповідатиме забезпеченню її найкращих інтересів, сприятиме стабільності умов її життя, навчанню, вихованню та гармонійному розвитку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
ІІІ Резолютивна частина
Керуючись статтями 4, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, статтями 7, 141, 150, 153, 160, 161 СК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов представника позивача ОСОБА_3 , поданий в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – служба у справах дітей Тишківської сільської ради, про визначення місця проживання дитини – задовольнити.
Визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком – ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи :
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Плужне Ізяславського району Хмельницької області, житель  АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Тишківської сільської ради (код ЄДРПОУ 04365827, Кіровоградська область Новоукраїнський район с.Тишківка вул. Центральна,3).

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області          Майстер І.П.