Справа №487/5152/20
Провадження №2/487/18/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого – судді Кузьменка В.В., за участю секретаря судового засідання – Спицької Н.Р., розглянувши у судовому засідання цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, Акціонерного товариства "СЕНС БАНК", третя особа ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування та розпорядження рухомим майном шляхом припинення приватного обтяження,

ВСТАНОВИВ:

 
10.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області, ПАТ "Укрсоцбанк", третя особа: ОСОБА_2 , в якому просив припинити приватне обтяження, яке зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27.06.2013 року за №13767749, тип обтяження: застава рухомого майна; об`єкт обтяження: автомобіль легковий HYUNDAI SONATA, номер об`єкта НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , 2012 року випуску; реєстраційний номер на даний час НОМЕР_3 ; який належить на праві власності ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстацію транспортного засобу НОМЕР_4 , дата реєстрації 27.07.2013, виключивши відповідний запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Ухвалою суду від 16.09.2020 року позовну заяву залишено без руху.
02.10.2020 року від представника позивача до суду надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою суду від 28.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
18.01.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що РСЦ МВС є неналежним відповідачем по справі. Позовні вимоги до РСЦ МВС є не обґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
11.03.2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.
08.06.2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.
Ухвалою суду від 06.09.2021 року клопотання представника позивача задоволено, замінено відповідача на належного на належного відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області (філія ГСЦ МВС) та Акціонерне товариство "Альфа-Банк".
05.10.2021 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження. 
10.11.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 18.01.2022 року зупинено провадження у справі.
04.11.2025 року від представника відповідача надійшло повідомлення про припинення відокремленого підрозділу ГСЦ МВС в Миколаївській області.
Ухвалою суду від 11.11.2025 року поновлено провадження по справі. 
09.02.2026 року до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява.
09.02.2026 року від представника позивача надійшло клопотання про залучення належних відповідачів.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року задоволено клопотання представника позивача. Замінено відповідачів на належних Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях та Акціонерне товариство "Сенс Банк".
02.03.2026 року від представника позивача надійшла заява про долучення доказів.
09.03.2026 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача надав до суду заяву в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності.
Відповідачі та третя особа були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 23.07.2013 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу транспортного засобу HYUNDAI SONATA, д.н.з. НОМЕР_3 , номер об`єкта НОМЕР_1 .
В той же день 23.07.2013 року відбулась реєстрація вказаного автомобіля у Центрі обслуговування м. Миколаїв УДАЇ УМВС в Миколаївській області.
Згідно з витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна №60835687 реєстратором Хмельницької філії ДП "Інформаційний центр Міністерства юстиції України 27.06.2013 було зареєстровано приватне обтяження автомобіля належного позивачу, на підставі договору застави №670АІ20130627002-ЗАСТ/1, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Укрсоцбанк" та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапського І.Р.
Згідно з витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна №101668191 реєстратором Новейко-Вадіс О.Г. 03.01.2024 було зареєстровано приватне обтяження автомобіля належного позивачу, на підставі договору застави №670АІ20130627002.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2025 року по справі №487/3741/21 за позовом Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, відмовлено.
Згідно з витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна №101668191 реєстратором Новейко-Вадіс О.Г. 03.01.2024 було зареєстровано приватне обтяження автомобіля належного позивачу, на підставі договору застави №670АІ20130627002.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння користування та розпорядження своїм майном.
У силу ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частина 1 ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Положеннями ст.3 Закону України «Про заставу» визначено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога або вимога, яка може виникнути в майбутньому, що не суперечить законодавству України.
Згідно вимог ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Згідно ч.ч.1-2 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.
Частиною 2 ст. 586 ЦК України передбачено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Як передбачено ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.
Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч.1-2 ст. 12 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830, зокрема, п.п.24-26 розділу «Державна реєстрація відомостей про припинення обтяження» визначено наступне: «Відомості про припинення обтяження реєструються на підставі судового рішення або заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. У разі проведення державної реєстрації публічного обтяження, строк дії якого обмежено законом, та внесення до Реєстру інформації про відповідний строк відомості про припинення обтяження реєструються програмними засобами Реєстру після закінчення такого строку, який обраховується з дати державної реєстрації публічного обтяження.
На підставі судового рішення або заяви про припинення обтяження виключенню підлягає запис стосовно всього рухомого майна, що є предметом обтяження. У разі коли на підставі судового рішення припинено обтяження на індивідуально визначене рухоме майно, відомості про яке містяться в записі про обтяження рухомого майна, що містить відомості про декілька об`єктів рухомого майна, припинення обтяження здійснюється реєстратором шляхом внесення змін до відповідного запису в Реєстрі, а саме - виключення відомостей із запису про відповідне індивідуальне визначене рухоме майно, щодо якого припинено обтяження.
Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви до розгляду реєстратором, а у разі звернення боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, або надходження судового рішення до електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, - протягом п`яти робочих днів з дня відповідного звернення або надходження, але не раніше дня набрання таким рішенням законної сили.
Відомості про припинення обтяження на підставі судового рішення можуть бути зареєстровані також за зверненням боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, або самостійно реєстратором у зв`язку з отриманням судового рішення в своєму електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження».
Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем вказаного транспортного засобу, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо припинення обтяження підлягають задоволенню, оскільки обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останнього як власника та перешкоджає вільному та повноцінному здійсненню ним майнових прав.
Оскільки, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях не є обтяжувачем (заставодержателем) і після припинення обтяження на автомобіль легковий HYUNDAI SONATA, номер об`єкта НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ; який належить на праві власності ОСОБА_1 перереєстрація транспортного засобу буде проведена на загальних підставах, без будь-яких обмежень.
Тому позовна вимога вимоги про зобов`язання Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях здійснити перереєстрацію автомобіля задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133-137, 141, 227, 280-282, 284-285, 273, 352 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 391, 593, 598, 596 ЦК України,

ВИРІШИВ:
 
Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, Акціонерного товариства "Альфа Банк", третя особа ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування та розпорядження рухомим майном шляхом припинення приватного обтяження – задовольнити частково.
Припинити приватне обтяження, яке зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 27.06.2013 року за №13767749 (із подальшими змфнами обтяження від 27.06.2018 року), тип тип обтяження: застава рухомого майна; об`єкт обтяження: автомобіль легковий HYUNDAI SONATA, номер об`єкта НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , 2012 року випуску; реєстраційний номер на даний час НОМЕР_3 ; який належить на праві власності ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстацію транспортного засобу НОМЕР_4 , дата реєстрації 27.07.2013, виключивши відповідний запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.В. Кузьменко