ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 146/1220/23
провадження № 61-2683св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Ігнатенка В. М. 
суддів: Грушицького А. І., Карпенко С. О., Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, 
в інтересах якої діє адвокат Немировський Валерій Федорович, на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року у складі суддів 
Стадника І. М., Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 
(далі - Томашпільська селищна рада) про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною.
На обґрунтування вимог зазначила, що 03 серпня 2015 року між нею та Нетребівською сільською радою, правонаступником якої є Томашпільська селищна рада, укладено договір оренди щодо шести земельних ділянок терміном на 7 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, але в будь-якому випадку не раніше ніж до моменту закінчення збирання врожаю орендарем.
Оскільки термін дії договору оренди закінчувався в період дії воєнного стану, а саме 03 серпня 2022 року, то відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» він був продовженим на один рік без волевиявлення сторін договорів і без внесення відомостей про поновлення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто до 03 серпня 2023 року.
01 травня 2015 року позивач уклала з Приватним акціонерним товариством «ПК «Поділля» договір суборенди та за актом приймання-передавання від 01 вересня 2015 року передала земельні ділянки в суборенду. Договір суборенди припинив свою дію 02 серпня 2023 року.
22 січня 2019 року Нетребівська сільська рада припинена шляхом приєднання до Томашпільської селищної ради.
Жодних претензій з 2015 року до сьогодні щодо порушення позивачем умов договору оренди в частині неналежного виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати чи використання земельних ділянок не за цільовим призначенням ні зі сторони Нетребівської сільської ради, ні зі сторони відповідача не було.
Маючи намір поновити договір оренди на той самий строк - 7 років, позивач 20 червня 2023 року надіслала відповідачу відповідний лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, за умовами якої запропонувала збільшити розмір орендної плати з 4 % до 12 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Вважає, що вчинила дії, спрямовані на реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди на новий строк у порядку, визначеному законодавством, чинним на момент його укладення.
Рішенням 40 позачергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради від 13 липня 2023 року № 3015 їй відмовлено у поновленні договору оренди, про що повідомлено листом від 28 липня 2023 року 
№ вих. 02-08-14-1736 із зазначенням підстави відмови - про намір подальшого продажу права оренди земельних ділянок на земельних торгах (аукціоні).
Вказує, що орендар земельних ділянок приватної власності втрачає переважне право на поновлення договору оренди землі лише у разі: неналежного виконання умов договору оренди землі та/або невідповідності листа-повідомлення із проєктом додаткової угоди вимогам закону, та/або недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору.
Проте Томашпільська селищна рада не обґрунтувала, у чому полягала невідповідність листа-повідомлення із проєктом додаткової угоди вимогам закону, та, у свою чергу, не запропонувала істотні умови, щодо яких пропонує зміни. Підстава відповідача для відмови позивачу у поновленні договору оренди - намір розпоряджатися земельними ділянками на власний розсуд шляхом подальшого продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні), не передбачена законодавством.
Крім того, вважає, що Томашпільська селищна рада не повідомила її про відсутність наміру продовжити договір оренди в установлений законом місячний строк після повідомлення орендаря про намір продовжити договір оренди земельної ділянки.
Так, оскільки вона направила лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди про поновлення договору оренди 20 червня 2023 року, відповідач отримав його 23 червня 2023 року, а отже, мав виконати обов`язок щодо повідомлення її про прийняте рішення до 23 липня 2023 року. Проте заперечення надіслано на її адресу лише 28 липня 2023 року, а позивач отримала 03 серпня 
2023 року.
За вказаних обставин просила визнати додаткову угоду до договору оренди землі від 03 серпня 2015 року, що укладений між нею та Нетребівською сільською радою, правонаступником якої є Томашпільська селищна рада, укладеною.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області 
від 30 листопада 2023 року у складі судді Пилипчук О. В. відмовлено у задоволенні позову.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд керувався тим, що відповідач в місячний строк, а саме 13 липня 2023 року, розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, проаналізував його умови, однак не погодився із запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору. Дійсно, 28 липня 2023 року, тобто більш як через місяць після повідомлення орендаря про намір поновлення договору оренди земельних ділянок, орендодавець направив повідомлення про відмову у такому, яке орендар отримав 03 серпня 2023 року. Однак лист-повідомлення орендодавець направив на адресу орендаря протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди, а саме 04 серпня 2023 року, що відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі».
Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 листопада 
2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 03 серпня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та Нетребівською сільською радою, правонаступником якої є Томашпільська селищна рада, в такій редакції:
«Томашпільська селищна рада, надалі - Орендодавець, в особі голови сільської ради Немировського Валерія Федоровича, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись Законом України «Про оренду землі», з однієї сторони, та
ОСОБА_1 , надалі - Орендар, паспорт НОМЕР_1 виданий Ямпільським РВ УМВС України 18.08.1995 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , з другої сторони, надалі поіменовані кожна окремо - Сторона, а разом - Сторони, відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 30 січня 2024 року та договору оренди землі від 03 серпня 2015 року на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Томашпільської селищної ради, за межами села Нетребівка Тульчинського району Вінницької області», уклали дану додаткову угоду до Договору оренди землі від 03 серпня 2015 р. (надалі по тексту - Договір) про наступне:
1. Сторони домовились:
1.1. Визнати за Договором оренди землі від 03 серпня 2015 року стороною «Орендодавець» Томашпільську селищну раду замість Нетребівської сільської ради.
1.2. Поштові реквізити сторони Орендодавця викласти в наступній редакції:
Томашпільська селищна рада
пл. Тараса Шевченка, 1, смт Томашпіль Тульчинський район Вінницька область
код ЄДРПОУ 04326218
2. Внести зміни до Договору оренди землі від 03 серпня 2015 року:
2.1. Пункт 5 викласти в новій редакції:
«Нормативна грошова оцінка земельних ділянок станом на 2023 рік становить 449 564 (чотириста сорок дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривні 54 копійки.»
2.2. Пункт 9 викласти в новій редакції:
«Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить 53 947 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сорок сім) гривень, 74 копійки.»,
З. Продовжити строк дії Договору оренди землі від 03 серпня 2015 року на 7 років з дати його закінчення із врахуванням умов доповненого 
пунктом 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, відповідно до якого, під час дії воєнного стану вважаються поновленими на один рік, без волевиявлення сторін, договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, строк користування якими закінчився після введення воєнного стану, без внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Дата закінчення строку дії договору - 03 серпня 2030 року.
4. Після закінчення строку дії Договору оренди землі Орендар має переважне право на укладення Договору оренди землі на новий строк. У цьому разі орендар зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше як за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору оренди землі.
5. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 03 серпня 2015 року та набирає чинності з моменту підписання Сторонами та її державної реєстрації.
Сторони підтверджують, що на момент підписання Угоди на земельні ділянки з кадастровими номерами 0523983300:02:00:0358, 0523983300:03:000:0677, 0523983300:03:000:0678, 0523983300:03:000:0653, 0523983300:03:000:0679, 0523983300:03:000:0660, між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних Сторонами зобов`язань.
Додаткова угода укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, одна з яких знаходиться в Орендодавця, друга - в Орендаря.
Реквізити сторін
Орендодавець:
24200, Вінницька область, Тульчинський район, смт Томашпіль, пл. Тараса Шевченка, буд. 1,
р/р UA678999980334159812000002808 в
Казначейство України, МФО 899998,
е-mаіl: obodovkaselskarada@gmail, код ЄДРПОУ 04326218
Орендар:
АДРЕСА_1
паспорт НОМЕР_1 , виданий Ямпільським РВ УМВС України 18.08.1995 року Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ».
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивач дотрималась вимог законодавства, які регламентують її поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому може вважатись такою, що набула право «правомірного очікування». Натомість орендодавець знехтував своїм обов`язком добросовісно провести переговори, не пропонуючи жодних умов орендарю, повідомив про відмову в укладенні додаткової угоди поза межами місячного строку з дня отримання листа-повідомлення від орендаря ОСОБА_1 .
Крім того, апеляційний суд зазначив, що після закінчення строку договору оренди направлення селищною радою повідомлення орендарю про припинення договору і відсутність наміру продовжувати договірні відносини правового значення не мають, оскільки відповідач Томашпільська селищна рада як орендодавець порушила переважне право орендаря на укладення договору на новий строк, а не на тій підставі, що після закінчення строку договору жодна із сторін не заявила про його припинення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
26 лютого 2024 року Томашпільська селищна рада, в інтересах якої діє адвокат Немировський В. Ф., через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року та залишити в силі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області 
від 30 листопада 2023 року.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 21 березня 2024 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Томашпільської селищної ради, в інтересах якої діє адвокат Немировський В. Ф., на постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року, витребував справу із суду першої інстанції.
16 квітня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
Верховний Суд ухвалою від 02 липня 2025 року призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи колегією у складі п`яти суддів.
Згідно з протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів
від 27 квітня 2026 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді 
Ситнік О. М. та у відрядженні судді Мартєва С. Ю. для розгляду касаційної скарги визначено колегію суддів: головуючий суддя - Ігнатенко В. М., склад колегії суддів: Грушицький А. І., Карпенко С. О., Литвиненко І. В., 
Фаловська І. М.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, 
у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 
№ 547/1432/15-ц, від 18 квітня 2019 року у справі № 625/166/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 912/1138/19, від 21 вересня 2022 року у справі 
№ 926/2720/21, від 29 червня 2022 року у справі № 692/531/21, від 20 липня 2022 року у справі № 692/525/21.

Томашпільська селищна рада вважає оскаржувану постанову такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апеляційним судом неправильно застосовані норми права, зокрема стаття 777 ЦК України та стаття 33 Закону України «Про оренду землі», не враховані жодні доводи відповідача та надані на підтвердження таких доводів докази.

Вважає, що при наявному запереченні орендодавця про поновлення договору оренди землі, переважне право орендодавця не порушується. Також зазначила, що строки надсилання таких заперечень не порушені, враховуючи вимоги статті 33 Закону України «Про оренду землі». 
Позиція інших учасників справи
Інші особи, які беруть участь у справі не скористались правом на подання відзиву на касаційну скаргу у строк, встановлений в ухвалі про відкриття касаційного провадження. 
Фактичні обставини, встановлені судами
Суди встановили, що 03 серпня 2015 року між Нетребівською сільською радою (як орендодавцем) та ОСОБА_1 (як орендарем) укладено договір оренди шести земельних ділянок з такими кадастровими номерами та площами: 0523983300:02:000:0358 площею 1,6840 га, 0523983300:03:000:0677 площею 2,0518 га, 0523983300:03:000:0678 площею 2,8316 га, 0523983300:03:000:0653 площею 1,9895 га, 0523983300:03:000:0679 площею 1,7661 га, 0523983300:03:000:0660 площею 1,8163 га, що розташовані на території Нетребівської сільської ради та які (на сьогодні) є землями комунальної власності Томашпільської селищної ради.
За умовами договору (пункти 8, 9, 32, 33, 40) він укладений строком на 
7 років з урахуванням періоду ротації сівозміни, але в будь-якому випадку діє до моменту закінчення збирання врожаю орендарем.
У разі якщо орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку цього договору, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку цього договору він підлягає поновленню на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Письмове заперечення здійснюється цінним листом з описом вкладеного на юридичну адресу орендаря, зазначену 
в реквізитах договору.
Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Орендар має переважне право на поновлення дії (переукладення) цього договору, в тому числі шляхом придбання права оренди земельної ділянки; орендар має право передавати земельну ділянку або її частину іншій особі 
в суборенду без зміни цільового призначення.
Дія договору припиняється, серед іншого, у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, 
а також реорганізація юридичної особи орендаря - не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Відповідно до копії акта приймання-передавання земельної ділянки в оренду до договору оренди землі від 03 серпня 2015 року Нетребівська сільська рада передала, а ОСОБА_1 прийняла земельні ділянки з кадастровими номерами та площами: 0523983300:02:000:0358 площею 1,6840 га, 0523983300:03:000:0677 площею 2,0518 га, 0523983300:03:000:0678 площею 2,8316 га, 0523983300:03:000:0653 площею 1,9895 га, 0523983300:03:000:0679 площею 1,7661 га, 0523983300:03:000:0660 площею 1,8163 га, які розташовані на території Нетребівської сільської ради.
Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 08 вересня 2015 року всі указані земельні ділянки мають таке цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право оренди земельних ділянок зареєстровано за ОСОБА_1 , строком дії 7 років. Підстава виникнення іншого речового права - договір оренди б/н від 03 серпня 
2015 року, орендодавець - Нетребівська сільська рада.
01 вересня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Продовольча компанія «Поділля»» як суборендарем та ОСОБА_1 як орендарем укладено договір суборенди зазначених земельних ділянок, який також зареєстрований в установленому законом порядку. Згідно з пунктом 8 договору суборенди цей договір укладено на 7 років та набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Дата закінчення строку договору - 02 серпня 2022 року.
20 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Томашпільської селищної ради з листом-повідомленням про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, додавши проєкт додаткової угоди до договору оренди землі від 03 серпня 2015 року.
За змістом додаткової угоди нормативна грошова оцінка земельних ділянок вказаних у договорі, становить 449 564,54 грн, орендна плата становить 12 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Строк дії договору вказано 7 років. Дата закінчення строку дії договору - 03 серпня 2030 року.
Лист-повідомлення Томашпільська селищна рада отримала 23 червня 
2023 року.
28 липня 2023 року у відповідь на лист-повідомлення ОСОБА_1 про поновлення договору оренди землі на новий строк Томашпільська селищна рада направила їй лист-повідомлення та копію рішення сесії селищної ради від 13 липня 2023 року, які ОСОБА_1 отримала 03 серпня 
2023 року.
У листі-повідомленні селищної ради ОСОБА_1 повідомлено про відмову у поновленні на новий строк договору оренди землі від 03 серпня 2015 року за № 02-08-14/1736 від 28 липня 2023 року на тій підставі, що селищна рада має бажання розпорядитися земельною ділянкою на свій розсуд.
Відповідно до копії рішення Томашпільської селищної ради від 13 липня 2023 року № 3015 40 позачергової сесії 8 скликання з метою виконання завдань щодо наповнення бюджету розвитку Томашпільської селищної ради та подальшого продажу права оренди земельних ділянок на земельних торгах (аукціоні), беручи до уваги висновок постійної комісії селищної ради з питань промислової політики, підприємництва, агропромислового комплексу, земельних ресурсів, розвитку особистих підсобних господарств, охорони навколишнього природного середовища та з питань поводження 
з безхазяйними відходами та комунальною власністю, селищна рада вирішила відмовити ОСОБА_1 в поновленні на новий строк договору оренди землі від 03 серпня 2015 року.
04 серпня 2023 року Томашпільська селищна рада направила
ОСОБА_1 лист-повідомлення щодо заперечення орендодавцем у поновленні на новий строк договору оренди землі від 03 серпня 2015 року, який остання отримала 08 серпня 2023 року.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Касаційне провадження в справі відкрито з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вивчив матеріали справи, перевірив доводи касаційної скарги, відзиву та виснував, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22)).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права / інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 
2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
Предметом цього спору є поновлення договору оренди землі на новий строк.
Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом
У статті 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.
Відповідно до частин першої та другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
За статтею 126-1 ЗК України якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.
У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.
Згідно з абзацом 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» набрав чинності 16 січня 2020 року.
Тобто усі договори оренди землі, які були укладені до набрання чинності цього Закону, поновлюються на умовах, визначених у цих договорах за встановленими законодавством правилами, які були чинні на момент їх укладення.
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. 
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди. 
У разі поновлення договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. 
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. 
У частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частини восьма, дев`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Аналіз змісту цієї статті дає підстави стверджувати, що вона містить два законодавчих механізми такого поновлення: а) укладення договору оренди землі на новий строк з орендарем, який має переважне право перед іншими особами (частини перша-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»); б) поновлення (продовження) існуючого договору оренди землі на той самий строк і на тих же умовах, які були передбачені договором, у загальному порядку; при цьому таке поновлення не передбачає наявності інших осіб, які виявили намір орендувати відповідну земельну ділянку (після закінчення строку дії існуючого договору), тобто в ситуації, коли переважне право орендаря не виникає (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Отже у Законі України «Про оренду землі» ототожнено поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» і «поновлення договору оренди землі», з використанням конструкції «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
У постанові від 19 грудня 2024 року у справі № 604/424/23 Верховний Суд дійшов висновку, що порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».
У такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформлюється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду.
Вказані висновки щодо застосування норм права відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.
Наведене також узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20, відповідно до яких норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами (пункт 8.26 вказаної постанови).
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 , посилаючись на її переважне право на поновлення договору оренди, добросовісне виконання умов договору оренди та на відсутність вчасно направленого листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі та продовження користування земельною ділянкою, звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати поновленим (укладеним на новий строк) договір оренди землі від 03 серпня 2015 року, виклавши додаткову угоду до договору у редакції, яка наведена у позовній заяві.
Тобто ОСОБА_1 звернулося до суду за захистом свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.
Водночас з обставин справи відомо, що Томашпільська селищна рада не уклала нового договору оренди з іншим орендарем, а також не підписала додаткову угоду із ОСОБА_1 щодо нового строку договору оренди, та 13 липня 2023 року на 40 позачерговій сесії 8 скликання прийняла рішення «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо поновлення договору оренди земельних ділянок від 03 серпня 2015 року, які знаходяться за межами населеного пункту с. Нетребівка Томашпільського району Вінницької області», яким відмовлено ОСОБА_1 в поновленні на новий строк договору оренди від 03 серпня 2015 року. Своє небажання продовжувати строк дії договору оренди землі від 03 серпня 2015 року Томашпільська селищна рада висловила, направивши позивачу 28 липня 2023 року та 
04 серпня 2023 року листи-повідомлення щодо прийнятого орендодавцем рішення про заперечення у поновленні на новий строк договору оренди землі від 03 серпня 2015 року, які орендар отримала відповідно 03 серпня 2023 року та 08 серпня 2023 року. Підставою для таких заперечень було бажання Томошпільської селищної ради розпорядитись земельною ділянкою на власний розсуд.
Суд першої інстанції, встановивши, що орендодавець висловив своє небажання продовжувати дію договору оренди і не підписав додаткової угоди до нього, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Правомочність власника - в його праві володіти, користуватися й розпоряджатися майном у межах, встановлених законом (випливає зі 
статті 317 ЦК України). Право користування є одним з видів речових прав на чуже майно (стаття 395 ЦК України).
Задля дотримання балансу між правами та законними інтересами власника та користувача (орендодавця та орендаря) законодавець передбачив, що власник - орендодавець захищений правом вибору, здавати або не здавати своє майно в оренду, та правом змінювати умови договору під час його переукладення на новий строк; орендар, який належно виконував свої обов`язки за договором оренди, захищений тим, що за прийнятності для нього нових умов саме він має переважне право укладення нового договору перед будь-якими іншими особами (постанова Верховного Суду від 18 січня 
2018 року у справі № 910/12017/17).
Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця як власника земельної ділянки щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Для пролонгації відносини оренди та реалізації переважного права на укладення договору оренди на новий строк необхідною є згода обох сторін, одного лише волевиявлення орендаря недостатньо.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що після закінчення строку дії договору оренди між ОСОБА_1 як орендарем і Томашпільською селищною радою як орендодавцем не досягнуто згоди щодо продовження дії договору оренди, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання поновленим на новий строк договору оренди землі у запропонованій позивачем редакції, оскільки орендодавець повідомив орендаря про відсутність наміру продовжувати вказаний договір оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору, що прямо передбачено у частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі». 
Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.
Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах 
від 08 березня 2024 року у справі № 604/425/23, від 21 березня 2024 року 
у справі № 604/423/23, від 08 травня 2024 року у справі № 604/483/23, 
від 27 травня 2024 року у справі № 604/482/23, від 28 травня 2024 року 
у справі № 604/648/23, від 03 липня 2024 року у справі № 604/479/23, 
від 05 липня 2024 року у справі № 604/630/23, від 25 липня 2024 року у справі № 604/647/23, від 08 серпня 2024 року у справі № 604/779/23.
Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 926/2720/21 зробив такий висновок: «Якщо орендар своєчасно, у строки, встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проєкт договору (незалежно від того, чи цей проєкт містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Апеляційний суд у своїй постанові безпідставно послався на недобросовісність дій орендодавця щодо надіслання орендодавцем повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди з порушенням місячного строку з дня надіслання орендарем листа-повідомлення з проєктом додаткової угоди, оскільки такий лист орендодавець направив протягом одного місяця після закінчення строку договору, що відповідає вимогам частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Отже, встановивши відсутність волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди на новий строк, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Оскільки суд апеляційної інстанції скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, яке відповідало вимогам закону, Верховний Суд висновує про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанову апеляційного суду ухвалено без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Щодо судових витрат
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).
За загальним правилом, під час розподілу судових витрат у резолютивній частині судового рішення за результатами розгляду та вирішення справи встановлюється обов`язок сторони, не на користь якої ухвалено таке судове рішення, відшкодувати (компенсувати) іншій стороні понесені судові витрати з вказівкою на чіткий розмір відповідних судових витрат.
За подання касаційної скарги Томашпільська селищна рада сплатила судовий збір у розмірі 2 147,20 грн, її касаційну скаргу задоволено, тому на користь останньої з ОСОБА_1 підлягає стягненню 2 147,20 грн.
Керуючись статтями 389, 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, в інтересах якої діє адвокат Немировський Валерій Федорович, задовольнити.
Постанову Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року скасувати, залишити в силі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок у рахунок сплати судового збору.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Ігнатенко

Судді А. І. Грушицький

С. О. Карпенко

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська