Справа № 588/45/26
провадження № 2/588/179/26
РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року          м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пирогова Оксана Трохимівна про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:
Позиції сторін
Позивач у січні 2026 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивовано тим, що 27.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1105-3707, відповідно до якого останньому було надано кредит у сумі 5000,00 грн строком на 300 днів з базовим періодом сплати відсотків 15 календарних днів та процентами за користування кредитом протягом базового періоду 1875,00 грн.
В порушення умов договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення сум заборгованості по кредиту та процентам у строк вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.
26.12.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» був укладений договір факторингу № УКФ-261224-2, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором № 1105-3707 від 27.10.2022.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача за договором № 1856821 від 19.11.2025 становить 49625,00 грн, із яких: 5000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 44625,00 грн заборгованість за відсотками.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1105-3707 від 27.10.2022 в розмірі 49625,00 грн та судові витрати.
25.03.2026 представниця відповідача ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що згідно з пунктом 2.3 Договору останній день базового періоду є 10.11.2022, а тому нарахування відсотків після указаної дати є незаконним та не підлягає стягненню.
Також ОСОБА_2 указала, що відповідач є військовослужбовцем та на нього розповсюджується дія ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому проценти по кредиту не підлягають стягненню.
30.03.2026 позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що заява відповідача на те, що саме базовий період дорівнює строку кредитування є хибним і не ґрунтується на умовах договору, оскільки відповідно до пунктів 4.4 та 4.5 утворює графік платежів зі сплати процентів.
Також, позивач зазначив, що відповідач є військовослужбовцем за контрактом, а отже не брав участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, права на пільгу не має, тому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
17.04.2026 представниця відповідача подала заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначила, що 28.02.2016 відповідач зарахований на військову службу до Збройних сил України за контрактом та був звільнений 03.03.2019 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 184 та отримав посвідчення учасника бойових дій, яке є безтерміновим.
Після повномасштабного вторгнення російських військ на територію України ОСОБА_1 03.04.2023 знову прийнятий на військову службу за контрактом, де і перебуває зараз.
Тому представниця відповідача зазначає, що на підставі указаного відповідач є військовослужбовцем, а відтак не можуть застосовуватися нарахування процентів та штрафних санкцій.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 20.01.2026 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.
Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 20.01.2026 за місцем його реєстрації. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «адресат відсутній» 22.02.2026. Також, відповідача було повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на веб-сторінці суду. 
Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.
Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду
Судом установлено, що 27.10.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1105-3707, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн зі строком повернення кредиту до 23.08.2023 (300 днів) зі стандартною процентною ставкою 3,00% за кожен день користування кредитом (а.с. 7-12).
Також сторони погодили паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 19зв.-21) та графік платежів,який є додатком № 1 до договору (а.с. 21зв.-22).
Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора А425.
При матеріалах справи містяться Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с. 12зв.-19).
Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні мови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20.
Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені в договорі кредитної лінії № 1105-3707, який підписав ОСОБА_1 27.10.2022.
На виконання умов вказаного договору позичальнику ОСОБА_1 27.10.2022 було перераховано обумовлену суму кредитних коштів, а саме 5000,00 грн, що вбачається з довідки про перерахування суми кредиту № 1105-3707 від 27.10.2022 через платіжну систему LiqPay на рахунок маска картки НОМЕР_2 (а.с. 6).
Також із виписки по рахунку за договором наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що 27.10.2022 на рахунок відповідача було зараховано 5000,00 грн (а.с. 56-57).
Отже, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит.
26.12.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Новий колектор» було укладено договір факторингу за №УКФ-261224-2, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 згідно реєстру боржників № 1 у розмірі 47664,00 грн (а.с. 23-26, 30-31).
Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 1105-3707, що був укладений 27.10.2022 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Із розрахунку заборгованості по договору № 1105-3707 від 27.10.2022, ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 49625,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 44625,00 грн - заборгованість за процентами (а.с. 32-42).
Суд частково не погоджується із указаним розрахунком зважаючи на таке.
Згідно з частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за № 3543-XII, відповідно до статті 1 якого:
мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 за № 1932-ХІІ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вирішуючи питання щодо темпоральних меж дії особливого періоду в розумінні Закону № 3543-XII, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року по справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновків, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Такої ж позиції дотримувалось і Міністерство оборони України, про що свідчить лист від 01 жовтня 2015 року №322/2/8417, в якому зазначено, що особливий період в Україні настав із 17 березня 2014 року на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та триває дотепер, а його скасування буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на Сході України.
24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року за № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року в України був введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Як установлено судом, на підставі наданих представницею відповідача доказів, зокрема копії військового квитка та довідки про перебування на військовій службі ОСОБА_1 був зарахований на військову службу за контрактом з 28.02.2016. Проте, 03.03.2019 був звільнений на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 184 від 02.03.2019 та на підставі контракту від 03.04.2023 прийнятий на військову службу (а.с. 65-67).
Також, згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с. 79). 
Відповідач перебував на військовій службі, яка надає пільги військовослужбовцю, є учасником бойових дій, однак перерахунок відсотків можливо здійснити з дати прийняття ОСОБА_1 на військову службу по контракту, тобто з 03.04.2023.
Отже, нарахування відсотків здійснене позивачем з 03.04.2023 підлягає списанню.
Відповідно до розрахунку виконаного судом, з 49625,00 грн заборгованості стягненню підлягають 28475,00 грн, з яких: 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 23475,00 грн - заборгованість за відсотками.
Ураховуючи викладене, суд вважає, що кредиторами всупереч положенням частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» нараховані відповідачеві проценти за користування кредитом. 
Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом з часу проходження відповідачем військової служби, а саме з 03.04.2023 не підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оскільки представницею відповідача надано підтвердження перебування на військовій службі, тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню кошти у сумі 5000,00 за тілом кредиту та 23475,00 грн заборгованість за відсотками.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 57,38%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1527,68 грн (2662,40х57,38%).
Керуючись статтями 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пирогова Оксана Трохимівна про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР»  заборгованість за кредитним договором № 1105-3707 від 27 жовтня 2022 в розмірі 28475 (двадцять вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн 00 коп та судові витрати у сумі 1527 (одна тисяча п`ятсот двадцять сім) грн 68 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Сторони
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», адреса місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, буд. 13 офіс 601, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 43170298;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Лебедь