Справа № 297/1198/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року       м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Геревич Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 4 ст. 126 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6983804 від 07.04.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі.
Позов мотивовано тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6983804 від 07.04.2026 року позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн., у зв`язку з тим, що нібито 07 квітня 2026 року о 12:46 год. за адресою: м. Мукачево, вул. Одеська, 3, вона керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування, чим порушила вимогу п. 2.1 а Правил дорожнього руху.
Вважає, що розгляд даної справи був формальний, оскільки все звелося до того, що поліцейський заповнив оскаржувану постанову, а тому фактично розгляду справи, як це передбачено ст. 280 КУпАП не відбулося.
08 травня 2026 року від відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 року у справі №303/5372/25 позивачку ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови позивачка була позбавлена права керування транспортними засобами.
ОСОБА_1 під час складання постанови за ч. 4 ст. 126 КУпАП підтвердила факт складання адміністративних матеріалів відносно неї ще 06.07.2025 року в м. Мукачево. 
Отже, поліцейським було складено постанову серії ЕНА №6983804 від 07.04.2026 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі на підставі постанови Мукачівського міськрайонного суду від 04.08.2025 року у справі № 303/5372/25, яка набула законної сили ще 15.08.2025 року і якою ОСОБА_1 було позбавлено права керування строком на 1 рік.
Поліцейський, зупинивши ОСОБА_1 07.04.2026 року, перевіривши її дані по ІПНП, виявив факт позбавлення керування позивачки строком на 1 рік, а тому ним було прийнято рішення у межах наданих повноважень щодо складання постанови за ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
Крім того, відеодоказом підтверджується, що позивач керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування. Тобто, відеодоказ повністю підтверджує факт вчинення правопорушення та не заперечується позивачем.
Долучений до справи відеозапис фіксує вчинення позивачкою правопорушення, а зміст вказаних файлів не викликає сумнівів в тому, що нагрудною камерою поліцейського зафіксовані події, які мали місце 07 квітня 2026 року за участі сторін в справі. 
У зв`язку з наведеним, оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, а посилання позивачки на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства у даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню (а. с. 17-22).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.
Відповідач представник ГУНП у Закарпатській області в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи був належно повідомлений. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2026 року в м. Мукачево поліцейським відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області Глеба В.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6983804, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. (а.с. 6).
Підставою прийняття такої постанови стали наступні обставини, встановлені відповідачем: 07 квітня 2026 року о 12:46 год. по вул. Одеській, 3 в м. Мукачево ОСОБА_1 керувала автомобілем марки BMW, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленою права керування транспортними засобами постановою Мукачівського міськрайонного суду №303/5372/25 від 04 серпня 2025 року, чим порушила вимогу п. 2.1 а ПДР України. 
Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стаття 251 КУпАП вказує на те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 №3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 вказаних Правил установлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Аналогічні положення закріплені і у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII.
Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії (ч. 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух").
Згідно ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. 
Постановою Мукачівського міськрайонного суду №303/5372/25 від 04 серпня 2025 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказана постанова набрала законної сили 15 серпня 2025 року (а.с. 27-30). 
А тому, є встановленим факт, що на час винесення оскаржуваної постанови позивачка була позбавлена права керування транспортними засобами.
При цьому, поліцейський, виявивши факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік, в межах наданих йому повноважень, прийняв оскаржувану постанову та притягнув останню до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. 
Отже, на думку суду, на момент зупинки ОСОБА_1 працівником поліції, який прийняв оскаржувану постанову, існували всі обставини для винесення такої та притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
А тому, відповідачем ГУНП в Закарпатській області доведено правомірність оскаржуваної постанови.
У зв`язку з наведеним, вказана постанова складена працівником поліції відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395.
Посилання позивачки на формальність розгляду справи при винесенні оскаржуваної постанови, на думку суду, є безпідставними, необґрунтованими, та спростовуються наданими відповідачем відеодоказами до відзиву, де вбачається, що поліцейським Мукачівського РУП дотримано вимоги ст. 280 КУпАП, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 245, 280, 289 КУпАП, ст. 9, ч. 2 ст. 77, 241, 242, 246, 286 КАС України, 
вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13, код ЄДРПОУ: 40108913, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6983804 від 07.04.2026 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП – відмовити. 
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя  	ГАЛ Л. Л.