Номер провадження: 33/813/863/26
Номер справи місцевого суду: 521/1246/26 
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М. М.,
при секретарі Узун Н. Д.,
за участю представника ОСОБА_1 – адвоката Ніколова В. М.,
переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колєва Юлія Леонідівна на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567837 від 16.01.2026, ОСОБА_1 16 січня 2026 року о 07:30 год, в м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 8/2 керуючи транспортним засобом «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не стежила за дорожньою обстановкою, у результаті чого на слизькій ділянці дороги втратила керування транспортним засобом та здійснила зіткнення з автомобілем NIVA CHEVROLET, д.н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.3 б та п. 12.1 Правил дорожнього руху України (ПДР України), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колєва Ю. Л. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колєва Ю. Л. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 отримала копію оскаржуваної постанови суду 19 лютого 2026 року, про що є відмітка в матеріалах справи.
Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колєва Ю. Л. строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року.
Заслухавши ОСОБА_1 та її представника Ніколова В. М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.
Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, однак апеляційний суд не погоджується із таким висновком, вважає, що наявні докази не можна вважати належними, допустимими та такими, що беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному випадку на норми Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, в конкретному випадку на п. п. 2.3 б, 12.1 ПДР України, які зазначені працівником поліції в протоколі.
Так, в пунктом 2. б ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пункт 12.1 ПДР України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 252 КУпАП).
В ході апеляційного розгляду справи був досліджений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567837 від 16.01.2026, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 16 січня 2026 року о 07:30 год, в м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 8/2 керуючи транспортним засобом «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не стежила за дорожньою обстановкою, у результаті чого на слизькій ділянці дороги втратила керування транспортним засобом та здійснила зіткнення з автомобілем NIVA CHEVROLET, д.н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Такими діями ОСОБА_1 порушила п. 2.3 б та п. 12.1 ПДР України.
Слід зазначити, що для притягнення особи до адмінітсратвиної відповідальності за ст. 124 КУпАП необхідно встановити не лише факт дорожньо-транспортної пригоди, а й порушення конкретних вимог ПДР України, які перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків.
Була досліджена схема місця ДТП, складена працівниками поліції 16.01.2026, відповідно до якої було зроблено прив`язки до лівого краю проїзної частини транспортного засобу «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль знаходився на відстані 3.8 та 4.0 метрів до лівого краю проїзної частини. При цьому, як вірно зазначає зазначив представник ОСОБА_1 , на схемі не позначено на якій відстані до правого краю проїзної частини здійснював рух автомобіль «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 . Також поліцейськими не було здійснено заміри ширини проїзної частини де здійснювався рух, що вирахувати реальну відстань до правого краю проїзної частини та чи заважала безпечному проїзду автомобілю NIVA CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 .
Також апеляційним судом був досліджений відеозапис з відеореєстратора автомобіля «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , наданий представником ОСОБА_1 , з якого встановлено, що автомобіль «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 здійснює рух достатньо безпечною швидкістю, при цьому автомобіль NIVA CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 до моменту зіткнення здійснював рух на зустріч. Також встановлено, що за ходом руху кожного із учасників ДТП була обмежена оглядовість.
Окрім того, судом досліджена фототаблиця додаткового огляду місця ДТП від 29.04.2026 та відеозапис з відеореєстратора автомобіля «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , з якої, як вірно зазначив, представник ОСОБА_1 , вбачається, що ширина проїзної частини на даній ділянці руху становить 5.0 метрів, відстань поза межами проїзної частини становить 2.0 метрів. Встановлено, що місце зіткнення знаходиться на відстані 2.7 метрів до правого краю проїзної частини за ходом руху NIVA CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , та місце зіткнення знаходиться на відстані 2.3 метрів до правого краю проїзної частини за ходом руху «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , і знаходиться на смузі руху «KIA RIO».
Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи ширину проїзної частини, місце зіткнення та наявність бетонної огорожі з правої сторони, не мала технічної можливості запобігти зіткненню. Дорожня обстановка склалася таким чином, що після виникнення небезпеки для руху, відстань до місця зіткнення, швидкість транспортних засобів та часовий проміжок розвитку подій не дозволяли ОСОБА_1 вжити ефективних заходів для уникнення ДТП.
Натомість водій автомобіля NIVA CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , враховуючи відстань від місця зіткнення, мав достатньо вільного простору для маневрування та здійснення маневру праворуч для ухилення від зіткнення. 
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 за №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За таких обставин, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, враховуючи, що матеріалами справи не встановлено, що порушення ОСОБА_1 конкретних вимог ПДР України, перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням події ДТП, провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колєва Юлія Леонідівна про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колєва Юлія Леонідівна задовольнити частково.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року скасувати.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький