ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)
01 липня 2026 року 
м. Київ
справа № 757/51922/24-ц
провадження № 61-14470св25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокатКручанюк Наталія Леонідівна, про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» про визнання частково недійсним попереднього договору та стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кручанюк Наталія Леонідівна, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» (далі - ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест»), з урахуванням заяви про зміну предмета позову, про визнання частково недійсним попереднього договору та стягнення коштів.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» на користь ОСОБА_1 заборгованість неповернутого забезпечувального платежу у розмірі 3 223 308,88 грн, інфляційні втрати у розмірі 249 483,23 грн та 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 86 442,30 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2025 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 27 травня 2026 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кручанюк Н. Л., задоволено. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року в оскаржуваній частині скасовано й ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» про визнання частково недійсним попереднього договору задоволено.
Визнано недійсним положення абзацу третього пункту 6.6. попереднього договору від 31 березня 2021 року, укладеного між ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каравай Н. В. за реєстровим № 332, а саме положення такого змісту: «за вирахуванням штрафу в розмірі 10 (десяти) % від суми забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири), визначеного розділом 3 даного договору».
Стягнуто з ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» на користьОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг у загальному розмірі 4 965,92 грн.
У вищезазначеній постанові Верховного Суду від 27 травня 2026 року вказано, що 04 грудня 2025 року  ОСОБА_1 ,від імені якого діє адвокат Кручанюк Н. Л., подано до Верховного Суду клопотання про долучення до касаційної скарги попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
09 червня 2026 року до Верховного Суду надійшла заяваОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кручанюк Н. Л., про ухвалення додаткової постанови, в якій він просить стягнути з ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» на його користь 258 380,80 грн витрат на професійну правничу допомогу, які було понесено у суді касаційної інстанції. 
До заяви про ухвалення додаткової постанови додано такі докази: копію договору про надання правової допомоги від 10 вересня 2025 року, укладену між Адвокатським бюро «Наталії Кручанюк», в особі адвоката Кручанюк Н. Л., та ОСОБА_1 , копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 15 жовтня 2025 року, укладену між Адвокатським бюро «Наталії Кручанюк», в особі адвоката Кручанюк Н. Л., таОСОБА_1 , копію акту № 1 про надання правової допомоги від 08 червня 2026 року, підписаного Н. Кручанюк таОСОБА_1, копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 08 червня 2026 року, укладену між Адвокатським бюро «Наталії Кручанюк», в особі адвоката Кручанюк Н. Л., таОСОБА_1 , копію акту № 2 про надання правової допомоги від 08 червня 2026 року, підписаного Н. Кручанюк таОСОБА_1.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі
№ 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом
у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження
№ 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження
№ 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження
№ 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження
№ 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21) та інших.
Указана судова практика Верховного Суду є незмінною.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням вищевказаного, Верховний Суд зазначає, що про факт понесення витрат на правничу допомогу та про орієнтовний їх розмір  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кручанюк Н. Л., зазначив відповідно до вимог процесуального закону у поданому Верховному Суду клопотанні від 04 грудня 2025 року. 
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення подано до Верховного Суду 09 червня 2026 року, тобто у визначені процесуальним законом строки, так як надання загального доступу до постанови Верховного Суду від 27 травня
2026 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено 03 червня 2026 року, а надіслано вищевказане судове рішення представнику ОСОБА_1 - адвокатуКручанюк Н. Л.,у її електронний кабінет 04 червня 2026 року.
Порядок оплати правової допомоги визначено розділом 4 договору про надання правової допомогу, укладеного 10 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Наталії Кручанюк», в особі адвоката Кручанюк Н. Л., та ОСОБА_1 .
Пунктом 2 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 15 жовтня 2025 року сторони погодили, що відповідно до пункту 4.1. основного договору вартість правової (юридичної) допомоги, що надається клієнту в межах даної Додаткової угоди, є фіксованою та складає 148 000,00 грн, без ПДВ. Предмет правової допомоги скдадають: підготовка, подання та супровід касаційної скарги на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року у справі №757/51922/24-ц.
Актом № 1 про надання правової допомоги від 08 червня 2026 року сторони підтвердили факт надання правничої допомоги та загальну вартість наданих послуг у розмірі 148 000,00 грн, без ПДВ.
За змістом пункту 4.1. договору про надання правової допомогу, укладеного 10 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Наталії Кручанюк», в особі адвоката Кручанюк Н. Л., та ОСОБА_1 , вартість надання правової допомоги адвокатським об`єднанням за цим договором визначається сторонами у відповідній додатковій угоді.
Вартість додаткових послуг (гонорар успіху) є складовою пункту 4.1. договору і є ціною договору та належить до судових витрат. Вартість послуг встановлюється сторонами в пункті 4.6. цього договору (пункт 4.5. договору про надання правової допомогу, укладеного 10 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Наталії Кручанюк», в особі адвоката Кручанюк Н. Л., та ОСОБА_1 )
Відповідно до пункту 4.6. договору про надання правової допомогу, укладеного 10 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Наталії Кручанюк», в особі адвоката Кручанюк Н. Л., та ОСОБА_1 ) сума, що підлягає сплаті адвокатському об`єднанню за надання правової допомоги клієнту (Гонорар успіху) є фіксованою та складає 10% (десять) % (відсотків) від розміру досягнутого адвокатським об`єднанням результату наданих послуг у справі з майновими вимогами, виходячи з фактичних присуджених згідно рішення суду майнових зобов`язань з іншої сторони. Вартість зазначених послуг може додатково фіксуватися сторонами у відповідній додатковій угоді в розрізі кожної окремої судової справи.
Пунктом 2 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 08 червня 2026 року сторони погодили, що відповідно до пунктів 4.1., 4.5., 4.6. основного договору вартість правової (юридичної) допомоги, що надається клієнту в межах даної Додаткової угоди, є фіксованою та складає 10% від розміру досягнутого адвокатським бюро результату. Гонораром адвокатського бюро відповідно до досягнутого результату є 110 380,80 грн, без ПДВ.
Актом № 2 про надання правової допомоги від 08 червня 2026 року сторони підтвердили факт гонорару успіху в розмірі 110 380, 80 грн, без ПДВ.
Заява про ухвалення додаткової постанови та докази були направлені, зокрема відповідачу, до зареєстрованого електронного кабінету. 
Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді касаційної інстанції.
Верховний Суд ураховує, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) виснувала про можливість існування такого різновиду гонорару адвоката, як «гонорару успіху», який є формою оплати винагороди адвокату, а також визнала правомірним визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди, як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.
Втім, Велика Палата Верховного Суду у вже згаданій постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), хоча і підтвердила можливість визначення між стороною та адвокатом фіксованого гонорару та гонорару успіху, водночас зазначила, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи таке питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладеною, зокрема у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
При цьому суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними (постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі № 466/4361/20, провадження № 61-360св24).
Отже, Верховний Суд, з урахуванням наведеного, вважає за можливе частково задовольнити заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кручанюк Н. Л.,та ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» на його користь 50 000, 00 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини друга, третя статті 270 ЦПК України).
Керуючись статтями 137, 141, 270, 271, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кручанюк Наталія Леонідівна, про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді касаційної інстанції, у розмірі 50 000, 00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Г. В. Коломієць 

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк