Справа №583/1773/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ярошенко Т. О.	
Номер провадження 33/816/1262/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  173 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , за участю секретаря судового засідання Опанасенко Т.В., представника потерпілої ОСОБА_1 – адвоката Собини П.М., захисника особи стосовно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 - адвоката Кудіна О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_1 – адвоката Собини П.М. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2026 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, студента Охтирського коледжу СНАУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 173 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення,
в с т а н о в и л а:
Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2026 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Суд першої інстанції встановив, що 03 квітня 2026 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 777935 за ст. 173 КУпАП, відповідно до якого 26 березня 2026 року о 17 год 30 хв по вул. Незалежності, 14 в м. Охтирка, ОСОБА_2 пошкодив лобове скло автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , чим вчинив дрібне хуліганство, передбачене ст. 173 КУпАП.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, представник потерпілої ОСОБА_1 – адвокат Собина П.М. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2026 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання про виклик працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, відсутність відповідного файлу на диску сама по собі не свідчить про відсутність доказу вчинення правопорушення, оскільки особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, має оригінал відеозапису та можливість повторно надати його суду.
Також апелянт наголошує, що відеозапис із камер відеоспостереження, який суд першої інстанції безпідставно відхилив як доказ, був отриманий у встановленому законом порядку — на підставі адвокатського запиту до Охтирської міської ради. Відтак висновок суду про відсутність доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
На переконання апелянта, всупереч висновкам суду першої інстанції, у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Останній зухвало та умисно завдав удару по лобовому склу автомобіля, що належить потерпілій ОСОБА_1 . Сила удару була такою, що спричинила пошкодження скла, а самі дії свідчать про явне прагнення порушника спровокувати конфлікт і порушити громадський порядок.
Крім того, апелянт зазначає, що судовий розгляд у суді першої інстанції проведено з істотним порушенням прав потерпілої. Незважаючи на наявність у матеріалах справи обґрунтованого клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням адвоката (представника потерпілої) у відпустці, суд розглянув справу за його відсутності, чим, на думку апелянта, обмежив право потерпілої на правову допомогу.
У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_1 – адвокат Собина П.М. підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2026 року та постановити нове судове рішення, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Захисник особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 - адвокат Кудін О.М., вважав постанову судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілої – без задоволення. 
Заслухавши представника потерпілої ОСОБА_1 – адвоката Собину П.М., захисника особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 – адвоката Кудіна О.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до статті 280 КУпАП суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у цьому випадку - передбачене ст. 173 КУпАП, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи мало місце адміністративне правопорушення; чи містять дії особи склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення має бути обґрунтованим, тобто зробленим на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів, які підтверджують або спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення, у тому числі вини особи, підтвердженої належними та допустимими доказами.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як встановлено з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, під час її розгляду суддя суду першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно дослідив наявні у справі докази та дійшов правильного висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Так, ст. 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок.
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 березня 2024 року (справа №202/716/22, провадження № 51 - 5296 км 23), головною рушійною силою хуліганства є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
Отже, для кваліфікації дій особи як хуліганства обов`язковими є бажання протиставити себе оточуючим, вороже ставлення для суспільства та наявність наслідків у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян, а також прямого умислу вчинення вказаних діянь.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 777935 від 03 квітня 2026 року встановлено, що 26 березня 2026 року о 17 год 30 хв на вул. Незалежності, 14 в м. Охтирка, ОСОБА_2 пошкодив лобове скло автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , чим вчинив дрібне хуліганство, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.
Відповідно до письмових пояснень, наданих працівникам поліції, ОСОБА_2 зазначив, що 26 березня 2026 року приблизно о 17 год 30 хв він разом зі своєю подругою та її собакою прогулювався вул. Незалежності у м. Охтирка. Проходячи повз магазин "Продуктова Хатка", вони помітили, як від автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , підбіг собака породи стаффордширський тер`єр, який перебував без намордника, та почав кусати собаку його подруги, а згодом укусив і саму подругу за палець руки. Через деякий час до них підійшов чоловік, забрав собаку, сів до автомобіля та намагався залишити місце події, чому намагалися завадити присутні там громадяни. ОСОБА_2 перебував із правого боку транспортного засобу, неподалік від водійських дверцят. Коли автомобіль почав рух, він відійшов убік і, намагаючись зупинити транспортний засіб, який рухався в напрямку людей, завдав одного удару кулаком лівої руки по лобовому склу автомобіля. Після цього водій залишив місце події.
Згідно з письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , 26 березня 2026 року о 17 год 30 хв у м. Охтирка на вул. Незалежності, неподалік магазину "Продуктова Хатка", хлопець на ім`я ОСОБА_3 пошкодив лобове скло її автомобіля. У цей час за кермом транспортного засобу перебував її батько ОСОБА_4 , який намагався від`їхати з місця конфлікту, що виник через її собаку. При цьому вона зазначила, що точна причина конфлікту їй невідома, а за порушення правил утримання тварин вона вже була притягнута до адміністративної відповідальності.
Таким чином, ураховуючи долучені до матеріалів справи письмові пояснення, апеляційний суд доходить висновку, що така поведінка ОСОБА_2 була безпосередньо спровокована діями потерпілої ОСОБА_1 , яка здійснювала вигул собаки породи стаффордширський тер`єр без намордника та повідка поза межами місця його постійного утримання, внаслідок чого собака напав на іншу собаку та вкусив ОСОБА_5 .
За таких обставин у діях ОСОБА_2 не встановлено ознак образливого чіпляння до громадян чи висловлювання нецензурної лайки на адресу ОСОБА_1 , які б призвели до порушення громадського порядку та спокою громадян. Матеріали справи не містять доказів наявності у нього прямого умислу на вчинення хуліганських дій, зумовленого бажанням протиставити себе оточуючим або продемонструвати явну неповагу до суспільства. Натомість його дії, що виразилися у нанесенні удару по лобовому склу автомобіля потерпілої, були викликані конкретною ситуацією та спрямовані на зупинення водія, який намагався залишити місце конфлікту після того, як собака, що належить його доньці, покусав людину. За таких обставин, зазначені дії ОСОБА_2 не були спрямовані на порушення громадського порядку, а відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Щодо доводів апелянта про неповноту судового розгляду через недопит поліцейського Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , апеляційний суд зазначає таке.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин справи, а тому правові підстави для виклику та допиту зазначеної особи були відсутні. 
Посилання апелянта на те, що відсутній на DVD-диску файл міг бути повторно наданий поліцією, апеляційний суд відхиляє, оскільки обов`язок щодо збирання та подання належних і допустимих доказів покладається на орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції не наділений процесуальними повноваженнями самостійно збирати докази на підтвердження вини особи.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність дослідження відеозапису події та неповноту з`ясування обставин справи, апеляційний суд зазначає таке.
З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи апеляційний суд задовольнив клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 – адвоката Собини П.М., долучив до матеріалів справи відеозапис із камер відеоспостереження, отриманий на підставі адвокатського запиту до Охтирської міської ради, та безпосередньо дослідив його в судовому засіданні.
Аналізуючи зміст зазначеного відеозапису в сукупності з іншими матеріалами справи, апеляційний суд установив, що на ньому дійсно зафіксовано момент, коли ОСОБА_2 завдає одного удару лівою рукою по лобовому склу автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Разом із тим детальний аналіз відеозапису свідчить, що місце нанесення удару територіально не відповідає місцям, у яких у подальшому були зафіксовані механічні пошкодження лобового скла. Крім того, з відеозапису чітко встановлено, що безпосередньо після удару жодних видимих тріщин чи інших пошкоджень на склі автомобіля не виникло.
Також із відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 завдав лише одного удару по лобовому склу автомобіля, тоді як із долученої до матеріалів справи фототаблиці вбачається, що тріщини на лобовому склі розходяться одночасно з трьох різних осередків пошкодження, що виключає можливість їх утворення внаслідок одного точкового удару кулаком.
Отже, досліджений у судовому засіданні відеозапис не підтверджує належними та допустимими доказами, що пошкодження лобового скла автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 виникло саме внаслідок дій ОСОБА_2 . Навпаки, зазначений доказ спростовує наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між його діями та пошкодженнями лобового скла автомобіля.
За таких обставин навіть після долучення та дослідження зазначеного електронного доказу він не містить беззаперечних і переконливих даних про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Усі сумніви щодо доведеності вини особи відповідно до ст. 62 Конституції України тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене доводи апелянта про те, що дослідження відеозапису спростовує висновки суду першої інстанції щодо відсутності вини ОСОБА_2 та підтверджує наявність у його діях об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, є безпідставними.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав потерпілої у зв`язку з розглядом справи за її відсутності та за відсутності її представника, апеляційний суд зазначає таке.
Долучений до апеляційної скарги скріншот сторінки вхідної електронної пошти адвоката Собини П.М. не підтверджує факту належного повідомлення суду першої інстанції про неможливість його участі у судовому засіданні. Апеляційний суд звертає увагу, що відповідні заяви про відкладення розгляду справи або повідомлення про неможливість прибуття в судове засідання не були зареєстровані судом у встановленому законом порядку та в матеріалах справи відсутні. 
Таким чином, суд першої інстанції з дотриманням вимог КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за відсутності потерпілої ОСОБА_1 та її представника – адвоката Собини П.М., які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Факт їх належного повідомлення підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку судових повідомлень у месенджері «Viber», а також про доставку відповідного електронного листа на їхню адресу. За таких обставин право потерпілої на правову допомогу порушено не було.
Отже, з матеріалів справи, не встановлено, що ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно оцінив наявні у справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та правомірно закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, всупереч доводам апелянта, апеляційний суд не встановив підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2026 року, якою провадження стосовно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 – адвоката Собини П.М. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.