КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 2-3889/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6984/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,
суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П., 
при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: кредитна спілка « Либідь », ОСОБА_3 , 
за апеляційною скаргою представника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2025 року, постановлену під головуванням судді Василишина В.О.,-
встановив:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою скаргою.
ОСОБА_1 просив: поновити строк на звернення до суду із скаргою; визнати неправомірним рішення начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного 12 листопада 2014 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2; зобов`язати Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт та припинити дію обтяження з його майна, накладеного постановою від 12 листопада 2014 року державного виконавця у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, який зареєстрований в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14 листопада 2014 року № 7697989.
Скарга обґрунтована тим, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 12 листопада 2014 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 .
Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Київської області від 29 березня 2016 року виконавче провадження № НОМЕР_2 завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».
Станом на 24 вересня 2025 року постанова державного виконавця від 29 березня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу у частині припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення не виконана, не вилученоз Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запису про арешт нерухомого майна, зареєстрованого 14 листопада 2014 року.
24 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про скасування (зняття) арешту та припинення дії обтяження з майна, накладеного 12 листопада 2014 року.
Листом від 06 жовтня 2025 року скаржника повідомлено про знищення виконавчого провадження № НОМЕР_2 у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавчих документів. Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження у межах виконавчих проваджень повідомлень про сплату боржником витрат на проведення виконавчих дій, виконавчого збору у сумі 10 % та суми боргу не надходило.
ОСОБА_1 вважає вказане рішення неправомірним та зазначає, що з березня 2016 року в органах та осіб, які здійснюють примусове виконання відсутні виконавчі провадження, в яких боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - КС «Либідь».
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2025 року названу скаргу задоволено.
Визнано неправомірним рішення начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , накладеного 12 листопада 2014 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.
Зобов`язано Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт та припинити дію обтяжень з майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , накладеного постановою державного виконавця від 12 листопада 2014 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, який зареєстрований в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14 листопада 2014 року № 7697989.
В апеляційній скарзі представник Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиціїпросить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог скарги.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 заперечив щодо доводів апеляційної скарги. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості її вимог. Враховуючи, що рішення суду, на виконання якого накладався арешт на майно ОСОБА_1 , не перебуває на примусовому виконанні майже 10 років, відтак, подальше накладення арешту на майно боржника є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном та обмежує його права.
Суд першої інстанції вважав неправомірним рішення начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у знятті арешту з майна ОСОБА_1 .
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.
Встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Либідь» заборгованість у розмірі 200 853 грн 96 коп. та понесені судові витрати.
23 травня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-3074/2011.
16 травня 2014 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 2-3074/2011.
12 листопада 2014 року у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1  та оголошення заборони на його відчуження.
29 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна боржника. 
24 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про скасування (зняття) арешту та припинення дії обтяження з майна, накладеного 12 листопада 2014 року у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2.
Згідно листа від 06 жовтня 2025 року начальником Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роєнком Р. повідомлено про те, що за наслідком повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в тому числі і попередній редакції Закону) не передбачено зняття арешту та скасування інших заходів примусового характеру.

Підстави для зняття арешту відсутні. Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження у межах виконавчих проваджень повідомлень про сплату боржником витрат на проведення виконавчих дій, виконавчого збору у сумі 10 % та суми боргу не надходило.
Обгрунтовуючи подану скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що з березня 2016 року відсутні виконавчі провадження, в яких боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - КС «Либідь».
ОСОБА_1 вважає, що наявність накладеного арешту на майно в рамках відсутнього виконавчого провадження є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
За ч. 4та ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної  діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що під час примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Либідь» заборгованості у розмірі 200 853 грн 96 коп. та понесених судових витрат постановою від 12 листопада 2014 року накладено арешт на майно ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.
Так, згідно листа від 06 жовтня 2025 року начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роєнка Р., у межах виконавчих проваджень повідомлень про сплату боржником витрат на проведення виконавчих дій, виконавчого збору у сумі 10 % та суми боргу не надходило.
Доказів протилежного ОСОБА_1. до суду не надано.
Матеріали справи не містять доказів виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2012 року, сплати виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.
Відтак, заходи примусового виконання постанови у вигляді арешту на майно боржника відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» мають діяти до повного виконання боржником свого зобов`язання. 
Враховуючи вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим та правомірним рішення начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного 12 листопада 2014 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.
Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.
Посилання ОСОБА_1  на те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на його майноє невиправданим втручанням у право скаржника на мирне володіння своїм майном, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказане не є підставою для зняття накладеного арешту за відсутності належних доказів сплати витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 18 листопада 2025 постановлена з порушенням норм процесуального права, відтак, підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 
постановив:

Апеляційну скаргу представника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2025 року скасувати.
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: кредитна спілка «Либідь», ОСОБА_3 , відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 30 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко 

Л.П. Сушко