№ 207/2740/26 
№ 3/207/623/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року  суддя Південного районного суду міста Кам`янського Дубовик Р.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №679384, 30 травня 2026 року о 10 годині 01 хвилин в місті Кам`янське, по пр. Конституції, буд.38, водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом CROSSER CR з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР - відмова особи яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Раніше, 18.12.2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП України. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, вину визнав, просив суворо не карати.
Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП, як дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №679384від 30.05.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом; відеозаписом з фіксацією вчиненого адміністративного правопорушення; постановою Південного районного суду міста Кам`янського від 18.12.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП України.
Крім того, до матеріалів справи долучено постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП України, тобто поза межами року, після накладення адміністративного стягнення на правопорушника. Отже, даний доказ у справі не є належним, відтак суддя його не враховує. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.
Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За приписами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає у разі вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП є вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, двічі протягом року особою, яка піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП. 
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушивши вимоги ПДР, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріалами справи не підтверджено кваліфікуючої ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, зокрема не доведено вчинення правопорушником двічі протягом року правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, не підтверджує вказаної обставини і зміст постанови Південного районного суду міста Кам`янського від 18.12.2025 року, оскільки в даній постанові є посилання на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2025 року, яка винесена поза межами року від дати вчинення даного правопорушення. 
Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».
У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення, його характер, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя доходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.2 ст.130 КУпАП України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без вилучення транспортного засобу.
Таке стягнення, на думку судді буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення та попередження ОСОБА_1 скоєння нових правопорушень.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Також, враховуючи те, що правопорушник є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.09.2024 року, та відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від справи судового збору.
Керуючись ч.2 ст.130, ст. ст.247, 251, 256, 280 КУпАП України, п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без вилучення транспортного засобу.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 від сплати судового збору.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд міста Кам`янського в строк 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.Є. Дубовик