ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/3782/26

Чернігівський окружний адміністративний суд:
під головуванням судді Соломко І.І.,
при секретарі Лавровської В.І.,
представника позивача Карпенка С.С.,
представників відповідача Єрашової І.С., Лисиці О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Прем`єр" до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, 
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Прем`єр" (далі також – ТОВ "Інтер Прем`єр", позивач) до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі також – ГУ ДПСМ у Чернігівській області, відповідач) з урахуванням уточнення позовних вимог: визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області №4548/ж10/25-01-07-00 від 20.03.2026 в повному обсязі, та податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області №4550/ж10/25-01-07-00 від 20.03.2026 в частині зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму 823182,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з висновками Акта документальної позапланової виїзної перевірки від 25.02.2026, на підставі яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення і вважає висновки, викладені в акті перевірки, безпідставними. Так, позивач зазначив, що відповідачем зроблено помилкові висновки щодо завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість з підстав того, що позивачем у податковій декларації зазначено власний ІПН. У свою чергу позивач зазначає, що на законодавчому рівні не визначено чітко норму, яка передбачала б у разі формування від`ємного значення за рахунок коригування (зменшення) податкових зобов`язань попередніх періодів при заповненні графи 4 Додатка 2, зазначати податкові номери контрагентів. При цьому також звертає увагу, що Державна податкова служба України в листі від 28.10.2024 №29885/7/99 00-21-03-02-07, зокрема у пп. 3.2. Додатку 2 до цього листа зазначила, що у разі формування від`ємного значення за рахунок коригування (зменшення) податкових зобов`язань попередніх періодів при заповненні графи 4 Додатка 2 -зазначається власний індивідуальний податковий номер платника, шо і було зроблено позивачем. Крім того, позивач посилався на порушення процедури проведення перевірки та оформлення її результатів, а саме, ненадання оцінки всім документам позивача , які були надані на запит податкового органу, в рамках проведення перевірки.
29.04.2026 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
Відповідачем подано відзив, в якому вказав, що у ТОВ "Інтер Прем`єр" у ході перевірки встановлено порушення вимог, встановлених абзацом «б» пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 Кодексу, пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (зі змінами та доповненнями) та завищено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2025 року в сумі 922 210 грн. З огляду на викладене, Головне управління ДПС у Чернігівській області повністю не визнає позовні вимоги, вважає, що позов є необґрунтованим та безпідставним, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.
У відповіді на відзив, позивач вказує на те, що висновок ДПС про безпідставне формування завищеної суми бюджетного відшкодування є формальним і не доводить причинно-наслідкового зв`язку між заповненням графи 4 Додатка Д 2 та сумою відшкодування. За умови відсутності шкоди бюджетним інтересам та наявності доказів реальної сплати ПДВ, підстави для зменшення суми відшкодування відсутні. Податковий орган відповідно до статті 77 КАС України зобов`язаний довести фактичне заниження податкових зобов`язань або завищення відшкодування, що своєю чергою не зробив.
Ухвалою від 12.05.2026 занесеною секретарем до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав з доводів, наведених у позові, та у відповіді на відзив.
Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали з мотивів, викладений у відзиві.
Заслухавши доводи сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.
На підставі направлень від 09.02.2026 № 337/жЗ/25-01-07-03-01, № 338/жЗ/25-01-07-03-01, виданих Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, від 13.02.2026 №374/жЗ/25-01-07-03-01, №375/жЗ/25-01-07-03-01, №376/жЗ/25-01-07-03-01, №377/жЗ/25-01-07-03-01 та наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 09.02.2026 року № 98-п, виданого на підставі п.п. 19-1. 1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ПРЕМ`ЄР» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.01.2025 №9433364640 та додатками до неї від`ємного значення з податку на додану вартість. 
За результатами перевірки складено акт від 25.02.2026 №2899/Ж5/25-01-07-03-01. 
Перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення показників відображених в рядку 1.1 Декларації «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім ввезення товарів на митну територію України», первинних документів (договори, податкові накладні, акти виконаних робіт, видаткові накладні, ТТН тощо), оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 311 «Рахунки в банках» встановлено його заниження на загальну суму 5265,08 грн., у т.ч. за листопад 2025 на суму 5265,08 грн. 
Під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ «ІНТЕР ПРЕМ`ЄР» в листопаді 2025 року придбано та реалізовано: труба 325х30-12Х1МФ ТУ 14-ЗР-55-200; Труба 219x32 - 15Х1М1Ф ТУ 14-ЗР-55-2001. 
Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних ПАТ ТОВ "ТіПіБіЕС Продакшн" (код ЄДРПОУ» 40848765) виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «ІНТЕР ПРЕМ`ЄР» податкову накладну №15 від 26.11.2025 на суму 760 536,15 грн. (сума ПДВ 152107,23 грн). 
Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних ПАТ ТОВ "ТіПіБіеС Продакшн" (код ЄДРПОУ 40848765) виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «ІНТЕР ПРЕМ`ЄР» податкову накладну №15 від 26.11.2025 на суму 760 536,15 грн. (сума ПДВ 152107,23 грн).
ТОВ «ІНТЕР ПРЕМ`ЄР» зареєструвало податкову накладну (з урахуванням розрахунку - коригування від 04.12.2025 №1) на реалізацію товарів ТОВ "ПАВЛОГРАДХІММОНТАЖ" (код ЄДРПОУ 42367623) № 6 від 24.11.2025 на суму 833 333,33 грн (сума ПДВ 166 666,66 грн).
Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Інтер Прем`єр" реалізовано:
- труби 219х32-15Х1М1Ф ТУ 14-ЗР-55-2001 нижче ціни придбання таких товарів, чим занизило суму податкових зобов`язань з ПДВ на 3632,60 грн. (податковий кредит 18152,75 - податкові зобов`язання 14520,15 = 3632,60 грн.);
- труби 325х30-12Х1МФ ТУ 14-ЗР-55-200 нижче ціни придбання таких товарів, чим занизило суму податкових зобов`язань з ПДВ на 1632,48 грн. (податковий кредит 23164,80 - податкові зобов`язання 21532,32 = 1 632,48 грн.).
Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2025 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків:
- абзац «б» пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 Кодексу, пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (зі змінами га доповненнями) та завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2025 року в сумі 922210 грн.;
- п.200.1, п. 200.4. п. 200.7. п. 200.8 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V1 (зі змінами та доповненнями), пунктів 4. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №’21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №459/28289 (зі змінами та доповненнями), пункту 1 Постанови Кабінету міністрів України від 03.03.2022 №187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" платнику відмовлено у бюджетному відшкодування ПДВ; за грудень 2025 року в розмірі 509956 грн.;
- пп. 14.1.71, 14.1.219, н. 14.1, ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-Vl (зі змінами та доповненнями), пунктів 4. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України віл 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 09.09.2024 №400), в результаті чого завищено значення р.21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» в декларації за грудень 2025 року на суму ПДВ 848447 грн.
На підставі висновків акту перевірки сформовані податкові повідомлення-рішення від 20.03.2026:
- №4545/Ж10/25-01-07-00 за формою «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 922 210,00 грн, та застосовано штрафні санкції в сумі 230552,50 грн. Зменшення бюджетного відшкодування вмотивовано тим, що позивачем у порушення порядку заповнення додатка 2 до Декларації ПДВ, а саме у графі 4, безпідставно зазначено власний ІПН на всю суму зменшення податкових зобов`язань з ПДВ за розрахунками коригування без урахування факту несплати таких податкових зобов`язань до бюджету у попередніх звітних періодах, а також в результаті реалізації товарів нижче ціни їх придбання, було завищено показник рядка 16.1 декларації на суму 1751 016,77 грн., що призвело до безпідставного формування завищеної суми бюджетного відшкодування, заявленої у рядку 20.2 декларації, на суму ПДВ 922 210 грн;
- №4550/ж10/25-01-07-00 за формою «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 828 447,00 грн. Зменшення від`ємного значення суми ПДВ вмотивовано тим, що позивачем у порушення порядку заповнення додатка 2 до Декларації ПДВ, а саме у графі 4, безпідставно зазначено власний ІПН на всю суму зменшення податкових зобов`язань з ПДВ за розрахунками коригування без урахування факту несплати таких податкових зобов`язань до бюджету у попередніх звітних періодах, а також в результаті реалізації товарів нижче ціни їх придбання, було завищено показник рядка 16.1 декларації на суму 1751016,77 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення на суму 828 447 грн. (спірна сума 823182,00 грн.).
Представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що від правильного заповнення Декларації залежить розмір відшкодування ПДВ, а за відсутності певних показників неможливо встановити правильний розмір суми, тому, при перевірці даних Декларації, посадові особи перевірять дотримання Порядку № 21 у сукупності з іншими нормативно -правовими актами, які регулюють ці питання.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1. статті 44 Податкового кодексу України).
Згідно із підпунктом «а» пункту 198.1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
З наведених законодавчих положень вбачається, що формування платником податку об`єкту оподаткування здійснюється шляхом врахування витрат підприємства за умови підтвердження відповідних сум належним чином оформленими первинними документами, а також використання отриманих за договором товарів/послуг у власній господарській діяльності.
У податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення. І тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), податковий кредит може вважатися не підтвердженим.
За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують факт здійснення господарської операції, платник податку має право на віднесення податку на додану вартість до складу податкового кредиту.
Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.
Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (пункт 200.9 статті 200 ПК України).
За приписами пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Як визначено пунктом 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
У ході перевірки на запити відповідача від 09.02.2026 №430/ж 12/25-01 07-03-06, від 09.02.2026 №434/ж 12/25-01-07-03-06, від 09.02.2026 №432/ ж12/25-01-07-03-06, від 10.02.2026 року, від 12.02.2026, від 13.02.2026 позивач надавав відповідачеві відповіді від 11.02.2026 №11/02-1, від 11.02.2026 №11/02-2, від 11.02.2026 №11/02-3, від 13.02.2026 №13/02-1, від 13.02.2026 №13/02-2, від 18.02.2026 №18/02-2, від 18.02.2026 №18/02-3.
З відповідями на запити відповідача, позивач надав платіжні інструкції, що підтверджують фактичну сплату податкових зобов`язань, які були скориговані:
- № 34 та № 35 від 26.05.2025 (додаткова угода № 1 від 21.05.2025 до Договору № 07/06-24, повернення передплати та коригування зобов`язань за травень 2025 року, на суму 1 233 333,33 грн.);
- № 226 від 11.09.2025 року (додаткова угода № 2 від 01.10.2024 до Договору оренди № У01.01/11-22, повернення коштів та коригування за вересень 2025 року, на суму 512 418,69 грн.).
Ці платежі підтверджують реальність операцій, підтверджують фактичну сплату ПДВ та не спростовані відповідачем.
Позивач сформував від`ємне значення, зокрема, за рахунок коригування (зменшення) податкових зобов`язань попередніх періодів та у графі 4 зазначив власний ІПН.
Відповідач не ставить під сумнів реальність господарських операцій позивача, які були задекларовані у спірний період, оскільки акт перевірки не містить жодних застережень щодо цього питання, враховуючи надані позивачем первинні документи на запит відповідача.
Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, затверджено форму податкової декларації з податку на додану вартість; форму уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок; форму розрахунку податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України; Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок № 21).
Разом з тим, суд наголошує, що Податковим кодексом України та Порядком №21 не встановлено особливостей та хронології відображення від`ємного значення податку на додану вартість у зв`язку з коригуванням податкових зобов`язань попередніх періодів в Додатку 2 (Д2) до податкової декларації з податку на додану вартість.
Отже, зважаючи на те, що Кодексом та Порядком №21 не визначено особливостей відображення від`ємного значення податку на додану вартість у зв`язку з коригуванням податкових зобов`язань попередніх періодів в Додатку 2 (Д2) до податкової декларації з податку на додану вартість, а також те, що у листі ДПС України від 28.10.2024 №29885/7/99 00-21-03-02-07 у зв`язку із виданням наказу Міністерства фінансів України від 09.08.2024 №400 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України» (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.08.2024 за № 1302/42647) наведено рекомендації про окремі особливості складання податкової звітності з ПДВ), зокрема у пп. 3.2. Додатку 2 до цього листа зазначено, у разі формування від`ємного значення за рахунок коригування (зменшення) податкових зобов`язань попередніх періодів при заповненні графи 4 Додатка 2- зазначається власний індивідуальний податковий номер платника, позивач мав право самостійно визначати при заповненні Додатка 2 (Д2), податкової декларації з податку на додану вартість власний індивідуальний податковий номер платника.
У свою чергу суд враховує, що позивач 19.01.2026 подав відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2025 року (реєстр. №9433364640), у якій задекларував від`ємне значення податку на додану вартість, в тому числі суму бюджетного відшкодування та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Позивач у деклараціях з ПДВ за травень та вересень 2025 року сформував від`ємне значення ПДВ у зв`язку із коригуванням податкових зобов`язань попередніх періодів та поверненням попередньої оплати контрагентам із зазначення власного ІПН. Факт коригування підтверджується зареєстрованими розрахунками коригування, факт сплати ПДВ підтверджується платіжними документами, наявними в матеріалах справи. У додатку 2 до податкової декларації з ПДВ у травні 2025 року, вересні 2025 року, грудні 2025 року позивачем показані від`ємні значення під індивідуальним податковим номером позивача, які виникли у наслідок коригування податкових зобов`язань.
Отже, дослідивши надані сторонами докази та виходячи з аналізу податкового законодавства, суд погоджується з позицією позивача щодо безпідставності висновків відповідача, викладених в Акті перевірки, оскільки ним сформовано від`ємне значення ПДВ у зв`язку із коригуванням податкових зобов`язань попередніх періодів та поверненням попередньої оплати контрагентам, а наказом Мінфіну не урегульовано вимог та правил щодо порядку заповнення додатку Д 2 до декларації з ПДВ у зв`язку з коригуванням податкових зобов`язань.
За таких обставин, посилання відповідача в Акті перевірки на необхідність дотримання формування від`ємного значення податку на додану вартість не підтверджується положеннями Податкового кодексу України та Наказу №21, у зв`язку з чим не може бути підставою для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.
Слід також зазначити, що жодною нормою податкового законодавства не передбачено такої підстави для позбавлення платника податків прав на бюджетне відшкодування, як зазначення ним власного податкового номеру при заповненні додатку Д 2 до декларації з ПДВ у зв`язку з коригуванням податкових зобов`язань.
При цьому, суд зазначає, що матеріали справи та висновки Акта перевірки не містять доказів того, що контролюючим органом у ході проведення перевірки було виявлено порушення відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників, як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або порушень методології проведення цих розрахунків, які б призвели до заниження або завищення суми бюджетного відшкодування.
Таким чином, на переконання суду, відображення у Додатку 2 до декларації від`ємного значення податку на додану вартість, заявленого до бюджетного відшкодування, власного податкового номеру при коригуванні податкових зобов`язань, при дотриманні підприємством умов, встановлених статтею 200 Податкового кодексу України, не впливають на право платника податку на отримання з бюджету податку на додану вартість, водночас, інших обґрунтувань щодо невизнання заявленого позивачем бюджетного відшкодування матеріали перевірки та, зокрема Акт, не містять.
Беручи до уваги наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх висновків, викладених в Акті перевірки від 25.02.2026 № 2899/ж5/25-01-07-03-01.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8).
Вказані вимоги законодавства зобов`язують суд при вирішенні справи в кожному конкретному випадку встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин, з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту. При цьому, з урахуванням вимог чинного процесуального законодавства суд вважає за необхідне ретельно дослідити відповідність рішення контролюючого органу вимогам, зокрема, принципу обґрунтованості, справедливості та співрозмірності заподіяної платником шкоди державним інтересам та настання відповідальності останнього за такі дії та, з урахуванням вимог частини другої статті 2, частини першої та другої статті 77 КАС України.
Згідно частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п. 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України , відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом .
Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення та не довів правомірності винесення ним оскаржуваних рішень в частині, що є предметом оскарження.
Враховуючи викладені вище обставини, суд зазначає, що відповідачем не доведено, яким чином заповнення у декларації Додатку 2 власного податкового номеру призводить до неможливості здійснення податкового контролю, метою якого є контроль правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів.
Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд вважає, що суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення не дотримався принципу верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вимог чинного податкового законодавства України та передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів.
Враховую наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 23775,00 грн. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області №4548/ж10/25-01-07-00 від 20.03.2026, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області №4550/ж10/25-01- 07-00 від 20.03.2026 в частині зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму 823182,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Прем`єр" судовий збір в розмірі 23775,00 грн (двадцять три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень), сплачений відповідно до платіжної інструкції від 02.04.2023 №698.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Прем`єр" вул. Василя Тарновського, 34А, 2,м. Чернігів,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,14000 32095347 
Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області вул. Реміснича, 11,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000 44094124 
Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2026 року.

Суддя І.І. Соломко