Справа № 534/2544/25
Провадження № 2-о/536/6/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді – Колотієвського О.О.,
Присяжні - Горпинко Н.О.,
- Москалик С.В., 
за участю секретаря судового засідання – Коваль В.А.,
заявника – ОСОБА_1 
представника заявника – 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ ДРАЦС у Кременчуцькому району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції; Міністерство оборони України; Військова частина НОМЕР_1 – про оголошення фізичної особи померлою,
ВСТАНОВИВ:
Заява обґрунтована зокрема тим, що 24 грудня 1994 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб у Комсомольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 486. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року держави-агресора на територію України ОСОБА_2 з перших днів війни добровільно був мобілізований (призваний на військову службу) ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України. 
З 19 липня 2022 року ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водій сапер другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти 3 24 лютого 2023 року ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у бойових діях (заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави) у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в м. Курахове, Покровського району, Донецької області. 
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №271 від 07.09.2024 року командир інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 та водій-сапер другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , були відряджені з пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , неподалік АДРЕСА_1 , рф., що є районом виконання завдань БТГр військової частини НОМЕР_1 . 
Згідно витягу з Журналу ведення бойових дій НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 № 5дск від 29.09.2024 року, запису від 15.30 04.11.2024 року, стало відомо, що відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 № 962/дск від 02.11.2024 року близько 15 години 30 хвилин 04.11.2024 року для проведення робіт з установки інженерних загороджень в районі позицій підрозділів БТГр військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) виїхала група у складі: старший лейтенант ОСОБА_4 та солдат ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_6 . 
Згідно витягу з Журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_4 o/a № 1592т/оки від 14.11.2024 року, запис від 06.11.2024 року стало відомо, що в період з 08 години 20 хвилин до 08 години 45 хвилин відбувся мінометний обстріл вогневої позиції «Манго», внаслідок якого командир інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_7 та солдат ОСОБА_2 отримали поранення несумісні з життям. Тіла військовослужбовців не було евакуйовано, тому військовослужбовці вважаються зниклими безвісти за особливих обставин. 
Відповідно рапорту командира інженерної роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 вх. №13330 від 11.11.2024 року стало відомо, що 06.11.2024 року, в період з 08 години 20 хвилин до 08 години 45 хвилин під час виконання бойового завдання в результаті ворожого мінометного обстрілу вогневої позиції «МАНГО» був втрачений зв`язок з військовослужбовцями інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , а саме: командиром інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 та водієм-сапером другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти солдатом ОСОБА_2 . Враховуючи складність оперативної обстановки, спроби відновити зв`язок та з`ясувати місцезнаходження вищевказаних військовослужбовців результатів не мали, в зв`язку з чим дані військовослужбовці вважаються зниклими безвісти за особливих обставин. 
Згідно доповіді командира військової частини НОМЕР_2 , який с командиром НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_9 , стало відомо, що 06.11.2024 року в період з 08 години 20 хвилин до 08 години 45 хвилин в результаті ворожого мінометного обстрілу вогневої позиції «МАНГО» був втрачений зв`язок з військовослужбовцями, а саме: командиром інженерно- саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 та водієм-сапером другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 . Враховуючи складність оперативної обстановки, спроби відновити зв`язок та з`ясувати місцезнаходження вказаних військовослужбовців результатів не мали. В зв`язку з цим дані військовослужбовці вважаються зниклими безвісти за особливих обставин.
11.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 заявницю було сповіщено про те, що її чоловік, водій-сапер другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти під час ведення бойових дій 06.11.2024 поблизу н.п. Новоіванівка на території Курської області.
З даного приводу заявницею було подано заяву до відділу поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. (Полтавська область, Кременчуцький район м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6) Відповідні відомості були внесені до ЄРДР за номером 120241705200000678 від 11.11.2024 року за правовою кваліфікацією за ст. 115 ч. 1 КК України. 
Також, головою правління ОСББ «Каштан» було надано акт з місця проживання у будинку АДРЕСА_3 у якому ОСОБА_2 зареєстрований та відсутній за місцем проживання з вересня 2024 року. 
Інформація щодо місця знаходження ОСОБА_2 відсутня і на даний час. На даний час є всі підстави вважати, ОСОБА_2 є померлим. 
У зв`язку із цим, з метою врегулювання сімейних і правових відносин, задля увіковічення пам`яті чоловіка, оформлення своїх спадкових прав, а також для реалізації свого права на отримання частини одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", просила суд ухвалити рішення яким оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с/с «Россія» Морозовського р-н, Ростовської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: квартира АДРЕСА_4 , водія-сапера другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважати 06 листопада 2024, місцем смерті - н.п. Новоіванівка, Курської області, Російської Федерації.
24.11.2025 рокі від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України – Ляшенка О.О. та представника Військової частини НОМЕР_1 – Сотнікова О.А. надійшли додаткові пояснення по ясправі, які є аналогічними за своїм змістом, в яких вказано, що 11.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 заявницю було сповіщено про те, що її чоловік, водій-сапер другого інженерносаперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти під час ведення бойових дій 06.11.2024 поблизу н.п. Новоіванівка на території Курської області.
Згідно частини першої статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Просили суд врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду у своїй постанові від 11.12.2024 по справі № 755/11021/22, зокрема що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. 96. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Відповідно до п. 97 вказаної Постанови, також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.» Таким чином, Міноборони вважає, що заява про оголошення фізичної особи померлої підлягає задоволенню після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи.
З урахуванням вказаного, просили суд ухвалити рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить інтересам обороноздатності України в умовах введеного на території України воєнного стану.
У судове засідання представники заінтересованих осіб не з`явилися. Згідно матеріалів справ, просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності з урахуванням позиції викладеної у поясненнях.
Заявниця та її представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити.
Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно частини першої статті 17 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»).
Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22).
Отже, особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі наданих доказів заявником судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , шлюб укладений 24 грудня 1994 року, у Комсомольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 486 що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 .
Мають повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 .
З матеріалів справи встановлено, що 19 липня 2022 року ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водій сапер другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти 3 24 лютого 2023 року ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у бойових діях (заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави) у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в м. Курахове, Покровського району, Донецької області. 
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №271 від 07.09.2024 року командир інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 та водій-сапер другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , були відряджені з пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , неподалік АДРЕСА_1 , рф., що є районом виконання завдань БТГр військової частини НОМЕР_1 . 
Згідно витягу з Журналу ведення бойових дій НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 № 5дск від 29.09.2024 року, запису від 15.30 04.11.2024 року, стало відомо, що відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 № 962/дск від 02.11.2024 року близько 15 години 30 хвилин 04.11.2024 року для проведення робіт з установки інженерних загороджень в районі позицій підрозділів БТГр військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) виїхала група у складі: старший лейтенант ОСОБА_4 та солдат ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_6 . 
Згідно витягу з Журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_4 o/a № 1592т/оки від 14.11.2024 року, запис від 06.11.2024 року стало відомо, що в період з 08 години 20 хвилин до 08 години 45 хвилин відбувся мінометний обстріл вогневої позиції «Манго», внаслідок якого командир інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_7 та солдат ОСОБА_2 отримали поранення несумісні з життям. Тіла військовослужбовців не було евакуйовано, тому військовослужбовці вважаються зниклими безвісти за особливих обставин. 
Відповідно рапорту командира інженерної роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 вх. №13330 від 11.11.2024 року, 06.11.2024 року, в період з 08 години 20 хвилин до 08 години 45 хвилин під час виконання бойового завдання в результаті ворожого мінометного обстрілу вогневої позиції «МАНГО» був втрачений зв`язок з військовослужбовцями інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , а саме: командиром інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 та водієм-сапером другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти солдатом ОСОБА_2 . Враховуючи складність оперативної обстановки, спроби відновити зв`язок та з`ясувати місцезнаходження вищевказаних військовослужбовців результатів не мали, в зв`язку з чим дані військовослужбовці вважаються зниклими безвісти за особливих обставин. 
Згідно доповіді командира військової частини НОМЕР_2 , який с командиром НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з 08 години 20 хвилин до 08 години 45 хвилин в результаті ворожого мінометного обстрілу вогневої позиції «МАНГО» був втрачений зв`язок з військовослужбовцями, а саме: командиром інженерно- саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 та водієм-сапером другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 . Враховуючи складність оперативної обстановки, спроби відновити зв`язок та з`ясувати місцезнаходження вказаних військовослужбовців результатів не мали. В зв`язку з цим дані військовослужбовці вважаються зниклими безвісти за особливих обставин. 
Територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік, водій-сапер другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти під час ведення бойових дій 06.11.2024 поблизу н.п. Новоіванівка на території Курської області.
Відповідно до Довідки командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_10 , ОСОБА_2 в період з 24.02.2023 року по 28.08.2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в м. Курахове, Покровського району Донецької області.
В період з 01.09.2024 року по 11.11.2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в с. Гуєво, Суджанського району, Курської області (р.ф.)
З даного приводу ОСОБА_1 подано заяву до відділу поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. (Полтавська область, Кременчуцький район м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, за правовою кваліфікацією за ст. 115 ч. 1 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР за номером 120241705200000678 від 11.11.2024 року. 
Також, згідно Акту голови правління ОСББ «Каштан» встановлено, що за місцем проживання у будинку АДРЕСА_3 у якому ОСОБА_2 проживав та зареєстрований - відсутній за місцем проживання з вересня 2024 року. 
Отже, водій -сапер інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , 06.11.2024 року зник безвісти під час ведення бойових дій поблизу н.п. Новоіванівка на території Курської області, що обґрунтовано припускає його загибель за особливих обставин.
Встановлення факту заявниці необхідно для подальшого оформлення спадкових прав, отримання свідоцтва про право на спадщину а також отримання одноразової грошової допомоги.
Метою оголошення чоловіка заявниці померлим є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна та отримання одноразової грошової допомоги, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Спір про право відсутній.
Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні обов`язків військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявниці як члена сім`ї військовослужбовця, тобто відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявниці, а саме: отримання виплат, передбачених законодавством, та оформлення спадщини.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
При розгляді справи для встановлення обставин та підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим, судом був допитаний у якості свідка ОСОБА_11 , який вказав, що 06.11.2024 року він разом ОСОБА_7 та ОСОБА_2 виконували бойовий наказ на Курщині поблизу н.п. Ольгино та встановлювали міни. Потім почався обстріл, скид, противотанкові міни здетонували та ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на його очах розірвало на шматки від вибухів.
В той час він отримав контузію, два осколки в бронежелет. Він намагався евакуювати ОСОБА_7 та ОСОБА_2 але це виявилося за неможливе, оскільки були постійні обстріли, скиди, мінометні та стрілецькі. Впевнений у смерті побратимів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , оскільки вони померли на його очах, були розірвані внаслідок вибуху міни.
Також судом досліджено письмові докази, які у своїй сукупності вказують на обставини для оголошення ОСОБА_2 померлим, зокрема:
- Акт службового розслідування проведений начальником групи логістики штабу військової частини НОМЕР_1 – ОСОБА_12 ;
- Витяг із наказу про результати службового розслідування складений командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , у якому викладені;
- матеріали службового розслідування стосовно умов і обставин зникнення безвісти командира інженерно-саперного взводу інженерної роти ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_7 та водія-сапера інженерно-саперного взводу інженерної роти солдата ОСОБА_2 , проведеного начальником групи логістики штабу військової частини НОМЕР_1 – ОСОБА_12 ;
- поясненнями начальника інженерної служби служб сил підтримки ОСОБА_14 ;
- поясненнями старшого сапера інженерно-саперного взводу ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_11 ;
- відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відсутності інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, про смертьЮ, про розірвання шлюбу та зміну імені стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- відповідь з Державної прикордонної служби України згідно якої відомості про перетин державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з 01 листопада 2024 року по 26.12.2025 року не виявлено;
- відповідь ВП №2 Кременчуцького РУП ГУ НІІ в Полтавській області згідно якої відомості щодо притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до кримінальної відповідальності, в тому числі, щодо місць відбування і покарання; відомості щодо оголошення в розшук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.
- відповідь дтректора ДП «Український національний центр розбудови миру» - Бабійчук Н., згідно якої відомості про ОСОБА_2 11.02.1968 року внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування його у полоні відсутні.
З урахуванням встановлених обставини та наявних у справі доказів, які на думку суду, є достатніми та у своїй сукупності, та з достатньою вірогідністю дають підстави припускати загибель ОСОБА_2 при вказаних обставинах.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 зазначено, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України).
При ухваленні рішення суд також керується висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 755/11021/22 від 11.12.2024 року а саме, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Водночас частиною другою статті 20 Закону України від 12 липня 2018 року № 2505-VIII «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, що рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою не є підставою для припинення її розшуку. Якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою і місце перебування якої невідоме.
Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявницею, які об`єктивно підтверджуються показами побратима ОСОБА_11 і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. А також у суду відсутні будь-які докази, які спростовували б обставини викладені заявником.
Таким чином, зібрані у справі докази, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення  ОСОБА_2 померлим, а тому заява підлягає задоволенню.
При цьому суд ураховує, що з моменту зникнення безвісти ОСОБА_2 06.11.2024 року на день оголошення судового рішення пройшло вже понад півтора року, заявниця та заінтересовані особи не заперечують, що станом на день розгляду справи достовірні дані щодо місцезнаходження ОСОБА_2 відсутні, відомості щодо перебування останнього в полоні.
Суд не бере до уваги позицію заінтересованої особи щодо початку відліку шести місяців, які визначені у ч. 2 ст. 46 ЦК України та які мають відраховуватися з дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, у даній справі з огляду на наступне.
Джерелом офіційної інформації щодо початку та закінчення активних бойових дій є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Суд зазначає, що вказаний Перелік містить інформацію виключно щодо воєнних дій, які ведуться на території України, у той час згідно матеріалів справи вірогідним місцем смерті  ОСОБА_2 є Курська область, Російська Федерація.
Частиною першою статті 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
При цьому, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Керуючись статтями 4, 10, 46, 47, 76-82, 89, 263-265, 293, 294, 306, 308, 354, 355, 430 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ ДРАЦС у Кременчуцькому району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції; Міністерство оборони України; Військова частина НОМЕР_1 – про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с/с «Россія» Морозовського р-н, Ростовської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: квартира АДРЕСА_4 , водія-сапера другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.
Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вважати ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Місцем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вважати населений пункт Новоіванівка, Курська область, Російська Федерація.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. О. Колотієвський	

Присяжні Н.О. Горпинко 

С.В. Москалик