Справа № 365/286/26 
Номер провадження: 2/365/431/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

18 травня 2026 року  селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Кучерявої Л.М.
за участі секретаря судового засідання Воєводи І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 2 у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
В С Т А Н О В И В:
06 квітня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 29.10.2016 Виконавчим комітетом Ярешківської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис № 3, стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору – 1331,20 грн та витрат на правничу допомогу – 2500,00 грн. Після розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем « ОСОБА_4 ».
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.10.2016 між нею ОСОБА_5 (нині – ОСОБА_4 ) та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Ярешківської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис № 3. Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися, вони не змогли створити міцної сім`ї, перестали розуміти один одного, фактично проживають окремо з грудня 2025 року. Їхня сім`я повністю втратила своє існування, тому подальше збереження шлюбу, спільне життя як подружжя є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Примирення з відповідачем є неможливим, тому просить не надавати строк на примирення. 
Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 16.04.2026 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила справу до розгляду, встановила учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. У позовній заяві позивач просила розгляд справи проводити у її відсутність, додатково подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати. Щодо вимог позивача про стягнення з нього витрат на правничу допомогу, то він заперечує, оскільки ініціатором розлучення була позивач, а можливості розірвати шлюб у досудовому порядку у них немає. Вважає, що такі витрати слід залишити за позивачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Провівши розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб 29 жовтня 2016 року, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Ярешківської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис № 3. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка – ОСОБА_4 , дружини – ОСОБА_4  (а.с. 8 – копія свідоцтва про шлюб, а.с. 9-10 – витяг актового запису про шлюб).
Сторони мають спільну дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11 – копія свідоцтва про народження).
Позивач ОСОБА_1 зареєстрована з 30.03.2026 та проживає з 14.03.2026 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7 – витяг з реєстру територіальної громади, а.с. 13 – акт обстеження). Син ОСОБА_6 проживає з 14.03.2026 разом з матір`ю за цією ж адресою.
Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не змогли створити міцної сім`ї, втратили почуття взаєморозуміння, проживають окремо, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Позивач ОСОБА_1  наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач ОСОБА_2 позов визнає.
Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частиною 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Зі змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно зі ст. 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи вимоги позивача та визнання позову відповідачем, а також те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню. 
В силу норми ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу сплачено судовий збір у розмірі 1311,20 грн (квитанція № 1957-9467-9085-1627 від 06.04.2026) (а.с. 18).
На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу  ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме грошові кошти у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, що був сплачений нею 06.04.2026 згідно з квитанцією ID 1957-9467-9085-1627, яка міститься в матеріалах справи № 365/286/26. Решту коштів у розмірі 665,60 грн стягнути із відповідача  ОСОБА_2 на користь позивача  ОСОБА_1 .
Щодо стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу позивача, то необхідно зазначити наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналізуючи викладені вище норми права, необхідно зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.
Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги на суму 2500,00 грн надано рахунок-фактуру № 06/04 від 06.04.2026 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.04.2026 за надані послуги – ознайомлення з наданими замовником документами, складення позовної заяви про розірвання шлюбу, здійснення копій додатків до кількості учасників справи та їх засвідчення; ознайомлення з наданими замовником документами, складення заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, здійснення копій додатків до кількості учасників справи та їх засвідчення, вартість яких становить по 2500,00 грн та платіжна інструкція 1.606130635.1 на суму 5000,00 грн.
Суд враховує складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного провадження, та наявність усталеної судової практики в аналогічних справах, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони, і робить висновок про те, що необхідно відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн, оскільки саме такий розмір правничої допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 21, 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112-114 СК України, ст. 19, 26, 141, 142, 247, 263-265, 268, 274, 279, 354-355 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 29 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Ярешківської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис № 3, розірвати.
Повернути позивачу  ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме грошові кошти у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, що був сплачений нею 06.04.2026 згідно з квитанцією ID 1957-9467-9085-1627, яка міститься в матеріалах справи № 365/286/26.
Стягнути із  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя Л.М. Кучерява