Справа № 367/4932/24

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
07 травня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Кухленка Д.С.,
за участю секретаря Шаповала О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича про ухвалення додаткового рішення,-
в с т а н о в и в:
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16.04.2026 року у цивільній справі №367/4932/24 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики.
05.05.2026 року представник позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткового рішення про стягнення ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, що виданий органом 3215, 02.06.2020 року на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 49 000 грн. 00 коп.
В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 20 травня 2024 року укладеного між Адвокатським об`єднанням «Агенція правового захисту» в особі керуючого партнера Самойленка Артема Володимировича та Соловйовою Лідією Іванівною, Додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 20.05.2024 року, копію звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги від 01.05.2026 року, копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 01 травня 2026 року, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 49 000 грн.
Відповідач та представник відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавали
Сторони в судове засідання не викликались.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема,: 1) на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
На підтвердження витрат на правову допомогу адвокатом Самойленко А.В. подано: копію договору про надання правової допомоги від 20 травня 2024 року укладеного між Адвокатським об`єднанням «Агенція правового захисту» в особі керуючого партнера Самойленка Артема Володимировича та ОСОБА_1 , Додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 20.05.2024 року, копію звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги від 01.05.2026 року, копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 01 травня 2026 року.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу.
Оскільки позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 46 138,40 грн., виходячи з розрахунку: 69 000,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 49 000,00 грн (сума понесених судових витрат) / 73 279,53 грн (розмір заявлених позовних вимог).
З урахуванням вимог ч. 4 ст. 137, ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 46 138,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, що виданий органом 3215, 02.06.2020 року на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 46 138 грн. 00 коп
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення додаткового рішення.

Суддя:	  	Д.  С.  Кухленко