Провадження № 2/470/130/26
Справа № 470/37/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
01 травня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 23 квітня 2026 року в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Березнегуватської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Грудницька Ірина Миколаївна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, 
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2026 року позивачі звернулися до суду з відповідним позовом, який підписаний їх представником - ОСОБА_3 , яка діє на підставі ордера № 1176520 від 12.01.2026 року. У позовній заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Її спадкоємцем був син - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але за життя спадщину прийняв, однак не оформив її.
Вони є спадкоємцями померлого ОСОБА_5 за заповітом, посвідченим секретарем Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області 22 січня 2008 року за реєстровим № 1.
Державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області Мікуровою Л.Ю. 23.04.2012 року була заведена спадкова справа № 129/2012 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 5276653. На частину спадкового майна - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,24 га, кадастровий номер 4821180400:03:000:0026, 23 листопада 2012 року за реєстровим № 1286 ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
Вказаний заповіт був складений на все майно, зокрема й на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належав ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва від 14 грудня 1990 року.
За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області 22 січня 2008 року за реєстровим № 1, яким усе належне йому майно заповідано на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках.
З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , позивачі звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Грудницької І. М. яка надала письмове роз`яснення щодо неможливості вчинення відповідних нотаріальних дій та необхідності звернення до суду.
Посилаючись на викладене, позивачі просили суд визнати за кожною з них право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .
Під час підготовчого судового засідання представник позивача – адвокат Ротар А.Л. заявою від 23.03.2026 року збільшила позовні вимоги. У заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , її спадкоємцем був син ОСОБА_5 , який спадщину прийняв, але не дооформив її та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підтвердження їх родинних зв`язків, як матері і сина суду було надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , де в графі мати значиться ОСОБА_4 . Проте при отриманні витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, було виявлено наявність розбіжностей в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 та актовому записі про народження ОСОБА_5 , в якому у відомостях про матір значиться ОСОБА_6 . Однак під час оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори було перевірено та належним чином встановлено той факт, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_4 . Посилаючись на викладене та обставини зазначені у первісному позові, позивачі просили суд встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за кожною з них право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивачі та їх представник – адвокат Ротар А.Л. в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, збільшенні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечував.
Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи, а саме повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00056112034 від 26.01.2026 року убачається, що 24 серпня 1955 року виконавчим комітетом Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області було складено актовий запис № 10 про народження « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якого було записано ОСОБА_8 , а матір`ю ОСОБА_6 та видано 24 серпня 1955 року свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.63-64). З копії зазначеного свідоцтва про народження, складеного російською мовою виконавчим комітетом Білокриницької сільської ради слідує, що його складено щодо « ОСОБА_9 », який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Біла Криниця Березнегуватського району Миколаївської області, батьком його записаний " ОСОБА_8 " (російською мовою), матір`ю « ОСОБА_10 » (а.с.16). Натомість з даних повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, про народження, убачається, що в подальшому, в актових записах та в документах які посвідчують особу прізвище ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Біла Криниця Березнегуватського району Миколаївської області, було записано « ОСОБА_11 » (а.с.84-90). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00056111589 слідує, що 07 листопада 2011 року виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області було складено актовий запис № 11 про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживала АДРЕСА_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявником якому було видано довідку для отримання одноразової допомоги на поховання та свідоцтво про смерть зазначено ОСОБА_5 ( а.с.65-66). З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 23 листопада 2012 року державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1286, убачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с.126).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Оцінивши вказані докази, в їх сукупності суд доходить висновку про підтвердження факту родинних відносин, а саме того що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , доводився рідним сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_4 відповідно доводилась ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - матір`ю. 
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого повторно 21 березня 2025 року Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.17). Після її смерті відкрилась спадщина зокрема на земельну ділянку площею 7,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на землю IV- МК 028853, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1633 та житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , що належав їй на підставі свідоцтва про право приватної власності на землю виданого 15 грудня 1990 року на підставі рішення виконкому Білокриницької сільської ради №53 від 28 листопада 1990 року ( а.с.21-22). 
ОСОБА_4 була зареєстрована з 21.01.2011 року і проживала на день смерті за адресою АДРЕСА_1 , у житловому будинку власником якого є ОСОБА_5 . На день смерті ОСОБА_4 , за вказаною адресою були зареєстровані зокрема ОСОБА_5 та позивачки по справі, про що свідчать записи Домової книги, для прописки громадян, проживаючих у будинку АДРЕСА_2 (а.с.80-84).
За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який був посвідчений секретарем Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 50862364, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №26380701 від 15.03.2011 року ( а.с.30).
На підставі вказаного заповіту державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Мікуровою Л.Ю. у спадковій справі №129/2012 року відкритої після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , 23 листопада 2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1286, її сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що проживає в АДРЕСА_2 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,24 га, розташовану на території Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV- МК 028853 ( а.с.126).
Відповідно до інформації наданої завідувачем Державного нотаріального архіву Херсонської області від 18.03.2026 року № 294, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка була заведене Бериславською державною нотаріальною конторою за № 129/2012 до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавалась (а.с.202).
За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. 
У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 УК України ).
Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до частини 1 статті 1245 ЦК України - частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.
Частинами 1,2 статті 1258 ЦК України визначено - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ч.1 ст.1261 ЦК України).
За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ч.5 ст.1268 ЦК України).
Матеріалами справи доводиться, що на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , разом з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_5 , який є спадкоємцем першої черги за законом, та в силу положень ст.1268 ЦК України вважається таким що прийняв спадщину після смерті матері, як за заповітом так і не охоплену заповітом частину спадщини, яка складається зокрема з житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Відповідно до копії рішення сорок четвертої сесії восьмого скликання Березнегуватської селищної ради № 7 від 05 червня 2024 року назву вулиці «Ф.М.Кузьменка» в с.Біла Криниця Березнегуватської територіальної громади було перейменовано на вулицю «Дмитра Петренка» ( а.с.28). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 14.11.2017 року виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бериславського району Миколаївської області (а.с.72). 
З довідки виданої виконавчим комітетом Бериславської міської ради Херсонської області 27.10.2021 року № 642/15.4/02-08 убачається, що ОСОБА_5 з 21 квітня 2006 року по день смерті був зареєстрований і проживав за адресою АДРЕСА_2 , на день смерті за цією адресою разом з ним були зареєстровані і проживали його дружина ОСОБА_1 і донька ОСОБА_2 , які є позивачами по справі.
Крім цього, за життя, а саме 22 січня 2008 року, ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Чуприною Т., зареєстрований в реєстрі за №1, за яким все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося,і все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право заповів позивачкам ( а.с.77 на звороті). 
З матеріалів справи убачається, що після смерті ОСОБА_5 спадкова справа була заведена державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області від 02 травня 2018 року № 78/2018, зареєстрована в спадковому реєстрі №62354859, але не була закінчена. Бериславська державна нотаріальна контора знаходиться на території активних бойових дій, її робота призупинена, виконання обов`язків завідувача Бериславської державної нотаріальної контори на іншу державну нотаріальну контору не покладалось, документи нотаріального діловодства та архіву до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавались. 
За заявами позивачів 03 листопада 2025 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Грудницькою І.М., було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 за № 75/2005, зареєстровану в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 185. При цьому нотаріусом було перевірено і встановлено, що позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_5 як за законом так і за заповітом та факт прийняття ними спадщини. 27 листопада 2025 року приватним нотаріусом позивачкам були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на наступне нерухоме майно: житловий будинок з земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані в АДРЕСА_2 , зареєстровані в реєстрі за № 1858,1859; земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства площею 7,3869 га кадастровий номер 4821180400:05:000:0057, розташовану за адресою Білокриницька сільська рада Баштанський (Березнегуватський) район Миколаївська область, зареєстровані в реєстрі за № 1860,1862; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,2357, кадастровий номер 4821180400:03:000:0133, розташовану за адресою Березнегуватська селищна рада Баштанський район Миколаївська область, зареєстровані в реєстрі за № 1861, 1863 ( а.с.68-155). 
Разом з тим, приватним нотаріусом їм було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і заповітом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві ( а.с.34).
Згідно статті 1218 ЦК України - до складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (крім випадків, встановлених у статті 1219 ЦК України).
У постанові від 04 вересня 2019 року по справі № 450/328/15-ц Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зокрема зазначав, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки постійно проживав з нею на час відкриття спадщини. Відповідно до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшов і житловий будинок, розташований за адресоюАДРЕСА_1 , належний ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння виданого 15.12.1990 року, який підлягає спадкуванню у загальному порядку.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Матеріалами справи підтверджується, що у позивачів відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, а отримати його дублікат неможливо .
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до розділу 9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року – судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі свідоцтва про право на спадщину) вона може звернутися за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України.
Таким чином, оскільки отримавши відмову нотаріуса позивачі відповідно до ст.16 ЦК України та п.23 вказаної вище постанови Верховного суду України звернулися до суду за захистом порушеного права їх вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 263-265 ЦПК України, суд, 
УХВАЛ И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Березнегуватської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Грудницька Ірина Миколаївна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом – задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села Біла Криниця Березнегуватський район Миколаївська область, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Шляхове Бериславський район Херсонська область є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Шляхове Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за кожною, право власності на частину житлового будинку, розташованого за адресоюАДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Учасники справи:
Позивачі:
ОСОБА_1 – адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 – адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Представник позивачів – адвокат Ротар Аліна Леонідівна – адреса: індекс 54006, вул. Вадима Благовісного, 19 м.Миколаїв.

Відповідач: Березнегуватська селищна рада - адреса місцезнаходження: 56203, Соборно - Миколаївська площа, 10 с-ще Березнегувате Миколаївська область, ЄДРПОУ 04375808.

Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:
Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Грудницька Ірина Миколаївна, адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_4 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне рішення суду складене 01 травня 2026 року.