Справа № 291/673/26
Провадження №3/291/219/26

ПОСТАНОВА
іменем України

25 червня 2026 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Гарбарук І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126, ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
19.06.2026 до суду із ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області надійшли справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (справа №291/673/26), ч.2 ст. 126 КУпАП (справа №291/674/26), ст. 122-4 КУпАП (справа №291/275/26), ст. 124 КУпАП (справа №291/676/26) відносно  ОСОБА_1 . 
У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. 
В зв`язку з цим, суд вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справ, дані адміністративні справи доцільно об`єднати в одне провадження для одночасного розгляду.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №691640 від 13.06.2026 гр. ОСОБА_1 13.06.2026 о 00:01 год у с-щі Ружин по вулиці Соборна буд. 25 керував транспортним засобом HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці із застосування спеціального технічного приладу «Alcotest drager 6820» (результат 1,12%) від керування ТЗ відстронений. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. 
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №691634 від 13.06.2026 гр. ОСОБА_1 13.06.2026 о 00:01 год у с-щі Ружин по вулиці Соборна буд. 25 керував транспортним засобом HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом відповідної категорії, так як посвідчення водія у встановленому порядку не отримував. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення вимог п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №691624 від 13.06.2026 гр. ОСОБА_1 13.06.2026 о 00:01 год у с-щі Ружин по вулиці Соборна, буд. 25, керуючи транспортним засобом HYUNDAI ACCENT н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримав безпечної дистанції, у результаті чого здійснив на припаркований транспортний засіб SKODA OCTAVIA н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, тілесні пошкодження відсутні. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.п. 2.3 б, 12.1, 13 ПДР, за передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.
Він же, будучи причетним до ДТП, а саме - скоїв наїзд на транспортний засіб SKODA OCTAVIA н.з НОМЕР_2 , залишив місце ДТП після його вчинення до приїзду працівників поліції. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.10 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду особи поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучений до матеріалів справи, і про який зазначено у самому протоколі.
ОСОБА_1  у судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 , пояснила, що із сином була проведена бесіда виховного характеру. 
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що його транспортному засобу завдано значних механічних пошкоджень.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.
У відповідності до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За протоколом про адміністративне правопорушення діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно п.2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Крім того диспозицією ч.2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Крім того, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху.
Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Він же вчинив залишення водієм транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується: 
1) протоколами про адміністративні правопорушення;
2) чеком приладу «Драгер» з показами 1,12 проміле алкоголю; 
3) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відміткою про те, що він згідний з результатами; 
4) власними поясненнями ОСОБА_1 ;
5) поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ;
6) відеозаписом подій з нагрудних камер поліцейських;
7) схемами місця ДТП;
8) фотокопіями з місця ДТП
9) рапортами.
Оскільки з наявних у справі матеріалів, в тому числі відеозапису події, не вбачається заперечень  ОСОБА_1 проти проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції на місці складення адміністративного матеріалу, а також його заперечень щодо результатів такого огляду, суддя дійшов висновку, що відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП не було підстав для проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.
Суд вважає, що під час складення протоколів інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такі протоколи складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколів, оскарження таких дій та їх результатів, порушень норм ст.266 КУпАП судом не встановлено та матеріали справи не містять. 
Відеозйомка працівниками поліції проводилась відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», за допомогою нагрудного реєстратора, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735.
Досліджений в судовому засіданні відеозапис повністю підтверджує обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.
Варто зауважити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).
Обставин, що обтяжують правопорушення, суддя не вбачає, пом`якшуючою обставиною є щире каяття.
У пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Так, згідно зі ст. 13 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Відповідно до п.1.10 ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2001р. №1306, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі .
Таким чином конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у їх невід`ємному зв`язку, які характерні для категорії «водіїв» керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.
Вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.
Тому ОСОБА_1 у даному випадку не є водієм, а відноситься до категорії «інші особи», стягнення для яких передбачено окремо санкцією ч.1 ст.130 КУпАП лише штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Згідно з вимогами ст.221 КУпАП суди розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від 16 до 18 років.
На момент вчинення правопорушення (13.06.2026) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг шістнадцятирічного віку.
Згідно з ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Підстав для застосування статті 24-1 КУпАП суд не вбачає, оскільки ОСОБА_1 вчинено ряд адміністративних правопорушень та вчиненні його дії складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників. 
Правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві.
Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При призначенні виду стягнення враховується характер правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини вчинення правопорушення, з урахуванням ст.36 КУпАП застосовується штраф, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.
Враховуючи обставини справи суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 підлягає адмінвідповідальності на загальних підставах та слід накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
З огляду на наведене, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника  ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130, 125, 124, 122-4 КУпАП, однак ст.130 КУпАП є однією з найтяжчих адміністративних правопорушень, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Дане адміністративне стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.40-1, ч. 5 ст.283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В:
Справи №291/673/26 (провадження №3/291/219/26), №291/674/26 (провадження №3/291/220/26), №291/675/26 (провадження №3/291/221/26), №291/676/26 (провадження №3/291/222/26 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.126, ст.ст.122-4, 124 КУпАП, об`єднати в одне провадження.
Об`єднаній справі присвоїти №291/673/26 (провадження №3/291/219/26).
Визнати винним  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.126, ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Сплата штрафів" «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».
Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Платіжні реквізити для добровільної сплати боржниками судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави".
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ружинського районного суду
Житомирської області       І.М. Гарбарук