П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 727/4387/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Літвінова О.Г. 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
16 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, до Буназива Івана Юрійовича - головного спеціаліста – інспектора з благоустрою інспекції з благоустрою Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №12 від 20.03.2026 адміністративної комісії виконавчого комітету Чернівецької міської ради у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.
Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 травня 2026 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 06.11.2025 року позивачу було видано припис №643 про демонтаж огорожі, розміщеної на землях комунальної власності, та складено протокол №1011 за ст. 152 КУпАП. Постановою №5 від 05.12.2025 року провадження було закрито через недоведеність того, що саме позивач встановив огорожу. Однак 27.02.2026 року щодо нього повторно склали протокол №1289 за невиконання цього припису, а постановою №12 від 20.03.2026 року визнали винним у порушенні правил благоустрою та наклали штраф.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Згідно з диспозицією ст. 152 КУпАП, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб`єкт правопорушення - громадянин, громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності, посадова особа.
Відповідно до п.п.7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Згідно з нормами частини 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів; 5) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Рішенням Чернівецької міської ради від 29.06.2023 № 1282 затверджені Правила благоустрою населених пунктів Чернівецької міської територіальної громади.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, оскільки відповідач не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення, тобто доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем та винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, під час розгляду справи таких доказів не встановлено, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП від 20.03.2026 підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 травня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.