Справа № 524/16246/25
Провадження №2/524/1549/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2026 м.Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: 
головуючого - судді Алексашиної Н.С., 
за участю: секретаря судового засідання – Сінельнік В.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Обґрунтовує позов тим, що 06.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом використання останнім електронного цифрового підпису та проходження ідентифікації з використанням системи BankID Національного банку, укладено кредитний договір №06.03.2025-100002166. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 1500 гривень, строком на 217 днів, дата повернення кредиту – 08.10.2025 року. Договором передбачено дві процентні ставки: «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом; «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 05 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту, що становить 135 грн. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту, 0,84%. 
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, перерахував позичальнику кошти в сумі 1500 грн.
Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 9930 грн., до складу якої входить заборгованість за тілом кредиту – 3000 грн., заборгованість за процентами – 4620 грн., комісія за надання кредиту – 270 грн., додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 540 грн., неустойка 1500 грн.
Позивач прохає стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 9930 грн., судові витрати.
Відповідач ОСОБА_1 21.04.2026 року подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що не згоден із заявленими позовними вимогами в частині стягнення процентів, комісій та неустойки. Відповідач не заперечує отримання ним від позивача кредитних коштів у розмірі 3000 грн., однак, стверджує, що вказані кошти він сплатив позивачу та вважав, що розрахувався. Заперечує підписання ним Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку. Відповідач вказує на те, що з поданих розрахунків суми заборгованості (довідки-розрахунку та картки субконто) незрозуміло яким чином вона виникла. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідач просить поновити йому строк для подання відзиву на позовну заяву, посилаючись на те, що він отримав лише позовну заяву без додатків.
Суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк подання відзив на позовну заяву, оскільки з доданого поштового опису направлених позивачем документів убачається, що позовна заява з додатками направлена на 15 аркушах, що явно не відповідає фактичній кількості документів (позовної заяви з додатками) наявній в матеріалах справи, яка є більшою. Крім того, 10.04.2026 року відповідач звернувся до суду із заявою про ознайомлення з додатками до позовної заяви. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», проти заочного розгляду справи не заперечує. /а.с.10/
Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися. Від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, наполягає на позиції викладеній у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідач (позичальник) ОСОБА_1 , 06.03.2025 року уклали кредитний договір. Договір укладено з використанням відповідачем одноразового ідентифікатора Е955, яким підписано заявку кредитного договору №06.03.2025-100002166, пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт). /а.с.11-15/
Суд відхиляє посилання відповідача у відзиві про те, що він не підписував Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку. Позивач не додає до позову вказаних документів та не обґрунтовує ними позовних вимог.
При цьому суд враховує, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. Згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Враховуючи, що кредитний договір підписаний позичальником в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, такий правочин слід вважати укладеним.
Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20,у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20.
Наведене спростовує аргументи відповідача у відзиві на позовну заяву про відсутність доказів укладення кредитного договору.
Згідно умов укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн., двома траншами по 1500 грн. Перший транш отримано 06.03.2025 року строком на 217 днів з дати його надання, а другий транш отримано 08.03.2025 року строком на 215 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту – 08.10.2025 року. Договором передбачено фіксовану незмінну процентну ставку «Стандарт» у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Також, умовами договору передбачена сплата фіксованої незмінної процентної ставки «Економ» у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Також умови договору передбачають денну процентну ставку – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. За розрахунком денна процентна ставка становить 0,84%. Комісія пов`язана з наданням кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 135 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості встановлена на рівні 135 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів.
Умовами договору також встановлено графік платежів.
Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення.
Позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредит в сумі 3000 грн., що підтверджується відповідями від 10.12.2025 року надавача платіжних послуг ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, згідно якої товариство 06.03.2025 року та 08.03.2025 року перерахувало кошти в сумі по 1500 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 , шляхом здійснення транзакції в системі iPay.ua, призначення платежу: видача за договором кредиту №06.03.2025-100002166. /а.с.23, 26/
Відповідач порушив умови кредитного договору, покладені на нього обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, внаслідок чого за період з 06.03.2025 року до 08.10.2025 року утворилась заборгованість, що підтверджується наданою карткою субконто та довідкою-розрахунком заборгованості. /а.с.17, 35-48/
Заборгованість нарахована в межах строку дії кредитного договору.
Загальна сума заборгованості за підрахунком позивача складає 9930 грн. До складу заборгованості входять 3000 грн. за тілом кредиту та 4620 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. Крім того, до складу заборгованості включено 1500 грн. неустойки, 270 грн. – комісії за надання кредиту, 540 грн. комісії за обслуговування.
В частині позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією за договором про надання споживчого кредиту суд виходить з наступного.
10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. 
Відповідно до ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на час укладення кредитного договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до п.4 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на час укладення договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Сплата комісії в сумі 135 грн. за надання кредиту передбачена пунктом 8 акцепту. Враховуючи, що кредит надано двома траншами, суд вважає правомірним нарахування комісії в сумі 270 грн. за надання кредиту.
Разом з тим, у пункті 9 договору передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 135 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. 
Втім, встановлюючи у договорі умову щодо стягнення комісії за забезпечення надання інформаційної підтримки позичальник, кредитодавець проігнорував приписи ч.1 ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування» згідно яких після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Таким чином, відповідачу  встановлено щомісячну плату за послуги, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості або з перевищенням визначеної законом періодичності, позивачем не доведено.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача комісії в сумі 540 грн. за обслуговування кредитної заборгованості.
Щодо розміру нарахованих процентів суд виходить з наступного.
22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зважаючи на те, що кредитний договір з відповідачем укладено 06.03.2025 року, після набрання чинності вказаними змінами до ЗУ «Про споживче кредитування» (24.12.2023 року), процентна ставка за користування наданим кредитом не повинна перевищувати 1%.
Як вже зазначалося умовами укладеного кредитного договору передбачена фіксована процентна ставка «Стандарт» в розмірі 1%. З картки субконто убачається, що щодня за користування кредитом позичальнику нараховувались проценти в сумі 15 грн. за кожен транш кредиту, а сукупно за два транші – 30 грн. щодня, що становить 1% від суми кредиту. Крім того, починаючи з 07.06.2025 року нарахування процентів за кредитом здійснювалося за ставкою «Економ», що становить 0,5% на день.
Відтак, нарахування процентів здійснено з дотриманням вимог ЗУ «Про споживче кредитування», а тому суд відхиляє аргументи відповідача про те, що сума процентів не ґрунтується на умовах договору.
Разом з тим, відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Щодо посилань позивача на виключення п.6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», який регламентував звільнення від відповідальності (сплати штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за договором про споживчий кредит у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування, суд враховує наступне.
Пунктом 6 Розділу Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 01.03.2020 до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
З системного аналізу як приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», на які вказує позивач, так і п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".
Зважаючи на те, що неустойка нарахована за невиконання умов кредитного договору в період дії воєнного стану, суд вважає, що позовні вимоги в частині її стягнення задоволенню не підлягають, оскільки така неустойка підлягала списанню кредитодавцем.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом підлягають задоволенню частково.
Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією за надання кредиту, що становить 7890 грн.
Втім, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки в розмірі 1500 грн. та додаткової комісії за обслуговування кредиту в сумі 540 грн. слід відмовити.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у відповідності до положення ст.141 ЦПК України. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені частково, в сумі 7890 грн., що складає 79,45% від суми позову, у відповідному відсотковому значенні підлягає стягнення судового збору з відповідача на користь позивача, а саме, в розмірі 1924,60 грн. (з розрахунку: 2422,40 грн. х 79,45/100=1924,60 грн.)
Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково. 
 
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 7890 гривень заборгованості за кредитним договором №06.03.2025-100002166 від 06.03.2025 року.
В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» комісії в розмірі 540 гривень за обслуговування кредитної заборгованості та неустойки в розмірі 1500 гривень за кредитним договором №06.03.2025-100002166 від 06.03.2025 від 06.03.2025 року, відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1924 грн. 60 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження - 01032, місто Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Алексашина Н.С.