Справа № 161/11009/26 
Провадження № 3/161/2915/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Шестернін В.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

І.Опис обставин, установлених під час розгляду справи
20.05.2026, 17:20, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 65, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz Esprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
В результаті дтп транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №671039 від 20.05.2026 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП.
У протоколі викладений фактичний склад адміністративного правопорушення (фабула обвинувачення):
- 20.05.2026, 17:20, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 65, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, однак на порушення встановлених правил залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху. 

ІІ.Пояснення учасників справи
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судому засіданні пояснив, що в день, час та місці, що зазначені в протоколах, дійсно керував автомобілем Hyundai Elantra, при цьому умисно правил дорожнього руху не порушував, зіткнення транспортних засобів не відчув, а тому і поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вже пізніше, коли повертався тією ж дорогою назад, то побачив інший автомобіль, водій якого викликав працівників поліції. З цього моменту дізнався, що сталася дтп, а він був її учасником. Був присутній на місці дтп під час складання адміністративних матеріалів, надав відповідні пояснення.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Поперецький О.В. просив закрити провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, а за ст. 124 КУпАП обмежитись усним зауваженням.

ІІІ.Застосоване судом законодавство
Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до п. 2.10а Правил дорожнього руху в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

ІV.Висновок суду
Щодо протоколу серії ЕПР1 №671030 від 20.05.2026
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №671030 від 20.05.2026;
- схемою місця дтп від 20.05.2026;
- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 20.05.2026;
- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 20.05.2026;
- рапортом від 20.05.2026.

При цьому, суд враховує також те, що ОСОБА_1 не надав доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до них.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, та, тим самим, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

Щодо протоколу серії ЕПР1 №671039 від 20.05.2026
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Відповідно до п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно з ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає виключно за наявності прямого умислу на вчинення дій, передбачених диспозицією вказаної норми, тобто за наявності в діях особи умислу на залишення місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, з метою ухилення від відповідальності.
Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Такий висновок суду підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, а також відсутністю пошкоджень транспортного засобу, яким він керував, та незначним характером пошкоджень транспортного засобу, з яким відбулося зіткнення (зафіксовано на схемі дтп).
Працівниками поліції не було задокументовано та, у зазначеному випадку, не доведено належними і допустимими доказами факт обізнаності ОСОБА_1 стосовно його причетності до дорожньо-транспортної пригоди.
Вищевикладене є свідченням того, що поліцейськими, у цьому конкретному випадку, не було дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати усі установлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Тоді як сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не може бути беззаперечним доказом доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

V.Накладення адміністративного стягнення
Згідно з приписами ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Суд взяв до уваги відомості про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягався, має на утриманні батька, який є інвалідом І групи довічно, врахував характер та обставини дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортним засобам не було заподіяно значних матеріальних збитків, та добросовісну поведінку порушника після вчинення адміністративного правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Отже, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням, на підставі ст. 22 КУпАП.
Відповідно провадження у справі слід закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 122-4, ст. 124, ст. ст. 247, 283-285, 268, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, на підставі ст. 22 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області          В.Д. Шестернін