Доманівський районний суд Миколаївської області 
вул. Центральна, 35 м. смт. Доманівка Вознесенський район Миколаївська область Україна 56400 
e-mail: inbox@dm.mk.court.gov.ua

Справа № 475/1481/25 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

12.06.2026	смт. Доманівка	

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді: Кривенко О.В.,
при секретареві: Маташнюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження без участі сторін в залі суду без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданої від його імені — адвокатом Каратассо Людмилою Георгіївною до Доманівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовані там, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача – ОСОБА_2 .
Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9541 га, кадастровий номер 4822784900:01:000:0008 розташованої на території колишньої Фрунзенської сільської ради Вознесенськогог району Миколаївської області.
Померлою ОСОБА_2 заповіту на вказане майно складено не було, тому за відсутності заповіту має місце спадкування за законом, з урахуванням цього, позивач є єдиним спадкоємицею першої черги, який має право на спадщину і бажає її прийняти.
15.12.2025 р. з метою отримання спадщини за законом, позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.
Однак йому нотаріусом було роз`яснено, що ним пропущений строк для прийняття спадщини. 
Позивач 01.03.2022року був призваний у Збройні Сили України де він перебуває і до цього часу.
Вказану причину він просить визнати поважною та визначити йому додатковий строк у 2 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.
29.12.2025 ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.
24.02.2026 ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Витребувано від Доманівської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи №164/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник позивача ОСОБА_3 надала на адресу суду письмову заяву в якій позов підтримала повністю, покликаючись на обставини викладені в ньому, просила позов задовільнити повністю та визначити позивачу ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері в строк 2 місяці.
Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника відповідача, не заперечувала проти задоволення позову.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося через неявку учасників.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. 
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. 
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
У судовому засіданні встановлено, що згідно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Лупи Рахівського району Закарпатської області померла ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,09541 га кадастровий номер 4822784900:01:000:0008 розташоаної Миколаївська область, Вознесенський (Доманівський) район, Фрунзенська сільська рада, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно з відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №2191138 від 29.12.2025. 
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом – 2 Доманівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області №803 від 15.12.2025 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 до дня смерті.
З копії спадкової справи №164/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся ОСОБА_1 , відповідно до його заяви від 15.12.2025, яка знаходиться в спадковій справі №164/2025.
З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , батьками якого є – батько ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_2 . 
Судом встановлено, що померла ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 .
За такого позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 за ступенем споріднення. 
Постановою державного нотаріуса Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 18.12.2025 №220 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пропуск ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Зважаючи на те, що спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 ніким не прийнята, виходячи з вимог ч.1 ст.1221, ст.1277 ЦК України, Доманівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області є належним відповідачем у справі.
Позивач пояснює причину пропуску строку для звернення з заявою тим, що відповідно д 01.03.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 призвано у Збройні Сили України за мобілізацією, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 . 
Статтями 15 та 16ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні

особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Як визначено ч.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Отже, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_2 , а саме – ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що він звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 18.12.2025 постановою державного нотаріуса Доманівської державної нотаріальної контори повідомлено останньому, що ним пропущено строк, необхідний для оформлення спадщини після померлої матері.
У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. 
Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. 
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.
Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Загальновідомим є факт того, що території України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та станом на день ухвалення рішення діє на території України.
01.03.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 , а тому причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважними, а тому за вказанних обставин позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.
Згідно листа командира ВЧ НОМЕР_4 від 05.05.2026 року на підставі Наказів по стройовій частині у період з 01 березня 2022 року по 09 липня 2024 року ОСОБА_1 перебував у складі Збройних Сил України.

Судом встановлено, що строк для прийняття спадщини пропущено ОСОБА_1 в результаті військового вторгнення російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, проведенням активних бойових дій та встановленням обмежувальних заходів у зв`язку з цим, що в сукупності свідчить про поважність причин пропуску строку, встановленого статті 1270 ЦК України.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі №756/957/18 (провадження №61-5590св21) вказано, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).
Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).
Суд враховує принцип легітимних очікувань, який пов`язаний з розширеним тлумаченням поняття «майно», зокрема якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (Рішення ЄСПЛ у справі «Копецький проти Словаччини» (заява №44912/98, п.52).
Водночас, цивільне законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності.

Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.
Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.
Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.
Судом, як вказано вище, встановлено, що до звернення позивачем спадкова справа після померлої не заводилась, що свідчить про те, що інші спадкоємці, в тому числі відповідач у справі, які б претендували на спадщину, відсутні.
Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом.
Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, крім позивача, іншими особами подані не були, заповіту не складено.
Позивач має право на спадщину після смерті матері як спадкоємець першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні, територіальна громада не заперечує права позивача на прийняття спадщини після смерті матері.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 159, 174, 208, 209, 212, 213-215, 222, 223 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 поданої від його імені — адвокатом Каратассо Людмилою Георгіївною до Доманівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці (з моменту набрання рішенням законної сили) для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Доманівський районний суд.

Суддя : 	О. В. Кривенко