Справа № 717/839/26
Номер провадження2/717/509/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2026          селище Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого – судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря судового засідання Глібіщук М.Л.,
представника позивача - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у судове засідання не з`явився;
відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. 
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1539-5054 від 12.04.2025 р., в розмірі 16197,87 гривень, з яких: заборгованість за кредитом – 5 216,73 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 9733,14 гривень, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК – 1 248,00 гривень, а також судові витрати по справі у розмірі 2662 грн. 40 коп.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, суд, 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Резуєв Є.В. в позовній заяві просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився.
Інші заяви та клопотання не надходили.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. 
Судом встановлено, що 12.04.2025 року між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено в електронній формі, електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1539-5054 (далі – Договір), що підтверджується копією даного договору. 
На підставі укладеного вище Договору відповідач отримав 12.04.2025 року кредит у розмірі 10400 грн строком на 300 календарних днів, зі сплатою процентів за кожний день користування кредитом в розмірі, встановленому вказаним вище Договором № 1539-5054, що підтверджується договором про відкриття кредитної лінії № 1539-5054, листом АТ КБ «ПриватБанк» від 25.05.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260515/61240-БТ.
Крім того, договір про надання фінансового кредиту, укладений між сторонами в електронній формі, містить електронний підпис відповідача та представника позивача, тому має силу договору, який укладений в письмовій формі й підписаний сторонами, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем не надано доказів на підтвердження невідповідності умов договору про надання фінансового кредиту вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Викладене відповідає практиці ВС (постанова по справі № 524/5556/19). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20).
Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов`язання з приводу кредиту, позики. 
Згідно з умовами вказаного вище договору відповідач зобов`язався сплачувати періодично проценти за користування кредитом. Проте, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не сплачував встановлені договором платежі. 
Згідно ч.1. ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Суд вважає, що позивач протиправно нараховував відповідачу проценти на підставі ст. 625 ЦК України кредитним договором, оскільки пунктом 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норму пункту 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, як пріоритетну норму права в період дії воєнного стану, відповідно до якої позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а не положення Закону України «Про споживче кредитування» в частині можливості здійснювати нарахування неустойки. 
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. 
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. 
Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк встановлений договором. 
Відповідач відповідно до договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, виконав свої зобов`язання за кредитним договором та не порушував свої зобов`язання по поверненню кредиту вказаним вище договором. 
Станом на 18.03.2026 року відповідач виконав свої зобов`язання за договором, щодо оплати боргу та повернув позивачу борг за кредитом повністю.
При цьому, суд виходить з розрахунку, наданого позивачем, з якого вбачається, таке.
Розмір кредиту становив 10400 гривень.
Розмір комісії за видачу кредиту становив 2080 гривень. 
За період з 12.04.2025 року по 25.04.2026 року розмір процентів становить 10400х0,90%/100 х 14 днів = 1310,40 грн.
25.04.2025 року відповідач сплатив позивачу 2194,53 грн.
Залишок основного боргу складає 10400 гривень, залишок по процентах погашений даною сумою оплати повністю та залишок боргу по комісії становить 1195,87 грн.
За період з 26.04.2026 року по 09.05.2025 року розмір процентів становить 10400х0,90%/100 х 14 днів = 1310 грн.
За період з 10.05.2026 року по 28.05.2025 року розмір процентів становить 10400х1%/100 х 19 днів = 1976 грн.
25.04.2025 року відповідач сплатив позивачу 8486,66 грн.
Даною сумою погашаються проценти та заборгованість по комісії 8486,66 - 1310 грн – 1976 гри –1195,47 грн боргу о комісії = 4005,19 грн.
Також даною оплатою частково погашається сума основного боргу в розмірі 4005,19 грн, тому залишок основного боргу становить: 10400 гривень – 4005,19 грн = 6394,81 грн.
За період з 29.05.2025 року по 06.06.2025 року розмір процентів становить 6394,81х0,90%/100 х 9 днів = 519,98 грн.
06.06.2025 року відповідач сплатив позивачу 1315,96 грн.
Даною сумою погашаються проценти в розмірі 519,98 грн (1315,96 -519,98 = 795,98 грн та частково сума основного боргу – 6394,81 – 795,98 грн = 5598,83 грн, тому залишок основного боргу складає 5598,83 грн.
За період з 06.06.2025 року по 20.06.2025 року розмір процентів становить 5598,83х0,90%/100 х 14 днів = 705,45 грн.
20.06.2025 року відповідач сплачує 2194,53 грн.
Даною сумою погашаються проценти в розмірі 705,45 грн (2194,53-705,45 = 1489,07 грн та частково сума основного боргу – 5598,83 – 1489,07 грн = 4109,85 грн. тому залишок основного боргу складає 4109,85 грн.
За період з 21.06.2025 року по 04.07.2025 року розмір процентів становить 4109,85х0,90%/100 х 14 днів = 517,83 грн.
04.07.2025 року відповідач сплатив позивачу 2194,53 грн.
Даною сумою погашаються проценти в розмірі 517,83 грн (2194,53-517,83 = 1676,69 грн та частково сума основного боргу – 4109,85 – 1676,69 грн = 2433,16 грн. тому залишок основного боргу складає 2433,16 грн.
За період з 05.07.2025 року по 18.07.2025 року розмір процентів становить 2433,16х0,90%/100 х 14 днів = 306,58 грн.
18.07.2025 року відповідач сплачує 2194,53 грн.
Даною сумою погашаються проценти в розмірі 306,58 грн (2194,53-306,58 = 1887,95 грн та частково сума основного боргу – 2433,16 – 1887,95 грн = 545,21 грн. тому залишок основного боргу складає 545,21 грн.
За період з 19.07.2025 року по 01.08.2025 року розмір процентів становить 545,21х0,90%/100 х 14 днів = 68,70 грн.
01.08.2025 року відповідач сплачує 2194,53 грн.
Даною сумою погашаються проценти в розмірі 68,70 грн (2194,53-68,70 = 2125,83 грн та повністю суму основного боргу – 545,21-2125,83 грн = - 1580,62 грн, тому залишок основного боргу відсутній і наявна переплата відповідачем в розмірі 1580, 62 грн.
Отже, перевіривши розрахунок суми боргу, наданий позивачем ( а.с.161-165), суд вважає, що він проведений без урахування застосування норми ст.625 ЦК України в період дії воєнного стану, та без врахування платежів, які як визнає позивач були сплачені відповідачем.
Суд вважає, що відповідач станом на 01.08.2025 року повністю виконав свої зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії № 1539-5054 від 13.04.2025 року та не має за даним договором жодної заборгованості перед позивачем. 
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В порушення ч.1 ст.81 ЦПК України позивач та його представники не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що відповідач має будь – яку заборгованість перед позивачем станом на 18.03.2026 року і відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії № 1539-5054 від 13.04.2025 року. 
Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов`язальні правовідносини, суд вважає, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає не підлягає задоволенню і в позові слід відмовити повністю за безпідставністю. 
Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 205-207, 509, 525, 526, 551, 599, 611, 612, 625, 629, 639,652,1046 - 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст.2-13,76-80,81,133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 17.06.2026 року.

Суддя Телешман О.В.