ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 травня 2026 року 	Справа № 280/1892/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:
09 березня 2026 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі-позивач) до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі у розмірі 607356,56 грн., з яких 605577,50 грн. по податку на додану вартість та 1779,06 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито спрощене провадження у справі, а розгляд справи призначено без виклику сторін.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що за ФОП ОСОБА_1 станом на момент звернення до суду з позовною заявою обліковується податковий борг в розмірі у розмірі 607356,56 грн., з яких 605577,50 грн. по податку на додану вартість та 1779,06 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування. Позивач вказує, що відповідачу у встановленому порядку направлено вимогу про сплату боргу, проте, у добровільному порядку відповідачем податковий борг не погашено.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1779,06 грн. був сплачений ще 04.02.2025, що підтверджується відповідною квитанцією. У зв`язку з викладеним, відповідач просила відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Судом встановлено, що 24.07.2025 контролюючим органом, на підставі висновків Акту перевірки від 03.07.2025 №9314/08-01-24-08/ НОМЕР_1 , прийнято податкове повідомлення – рішення №00119542408, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання в розмірі 605577,50 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням – 484462,00 грн. та 121115,50 грн. за штрафними санкціями.
Судом встановлено, що зазначене податкове повідомлення – рішення надсилалось відповідачу засобами поштового зв`язку та отримано відповідачем 27.07.2025.
Відповідно до п.58.2 ст.58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Також, судом встановлено, що відповідачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2024 рік, в якій відповідачем самостійно визначено до сплати зобов`язання в розмірі 1779,07 грн. (з урахуванням переплати залишок становить 1779,06 грн.).
Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Згідно п.49.1 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сума податкового зобов`язання визначена у податковому повідомленні – рішенні та податковій декларації є узгодженою та у встановлений строк не сплачена.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Судом встановлено, що відповідачу у встановленому порядку було засобами поштового зв`язку направлено податкову вимогу від 15.09.2025 №0007185-1303-0801, яка була направлена в електронний кабінет платника податків.
Щодо посилань відповідача на те, що нею було сплачено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1779,06 грн., відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 04.02.2025 №3127865.
Суд зазначає, що відповідно до відомостей з інтегрованої картки платника податків встановлено, що за відповідачем на даний час продовжує обліковуватися податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1779,06 грн.
Також, встановлено, що за квитанцією до платіжної інструкції від 04.02.2025 №3127865 відповідачем сплачено кошти в розмірі 1779,07 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , який відповідно до Реквізитів рахунків для сплати податків, зборів та платежів до державного та місцевих бюджетів по Запорізькій області (міститься у відкритому доступі в мережі Інтернет), призначений для сплати «податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на користь Берестівської сільської ТГ (ГУК у Зап.обл/ТГ с.Берестове/11010500).
Водночас, належним рахунком для сплати податку є рахунок UA878999980333119341000008479 (ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запоріжжя/11010500).
За таких обставин, сплата за квитанцією до платіжної інструкції від 04.02.2025 №3127865 не може вважатися належним виконанням податкового обов`язку.
Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на те, що у разі помилкової сплати податкового зобов`язання на неправильний розрахунковий рахунок, відповідач не позбавлений права на звернення до контролюючих органів з заявою про перенесення сплачених коштів на інший розрахунковий рахунок за правильним призначенням.
Згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ 44118663) до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу – задовольнити.
Стягнути з Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 607356,56 грн., з яких:
з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 605577,50 грн. (шістсот п`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім гривень 50 копійок) на р/р UA218999980313010029000008001, отримувач ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/14060100, код отримувача 37941997, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача – 899998, код класифікації доходів бюджету – 14060100;
з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1779,06 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять гривень 06 копійок) на р/р UA878999980333119341000008479, отримувач ГУК у Зап.обл./ТГ м.Запоріжжя/11010500, код отримувача 37941997, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача – 899998, код класифікації доходів бюджету – 11010500.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова