Справа № 456/4/20 Головуючий у 1 інстанції: Сас С. С. 
Провадження № 22-ц/811/4257/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 червня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Якимчук Л.С.;
заявника ОСОБА_1 ;
ОСОБА_2 – начальника Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Дмитрик Романи Орестівни (в подальшому – «державний виконавець» та «ВДВС»), у якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати її постанови від 30.07.2025 року про: 
-встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;
-встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання;
-встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами; 
-встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України; 
-накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 13 245 грн. 57 коп.
Вимоги скарги обґрунтовувалися тим, що 18.07.2020 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області по справі № 456/4/20 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, який був поданий до ВДВС, який відкрив виконавче провадження ВП № 62562975. 
Стягнення проводилось із пенсії заявника ОСОБА_1 . Однак, 01.08.2025 року заявник отримав ряд постанов від 30.07.2025 року, які і є предметом оскарження. В даних постановах зазначається, що у боржника виникла заборгованість, однак останньому не зрозуміло, як і коли такий борг виник, оскільки стягнення з його пенсії проводять постійно.
Вважає, що державний виконавець незрозуміло з яких надуманих причин провела нарахування заборгованості по аліментах та надіслала на адресу заявника розрахунок від 29.07.2025 року, у якому зазначається про його заборгованість по сплаті аліментів за 2020-2025 роки, з чим він категорично не згідний, оскільки йому незрозуміло, як утворилась заборгованість за п`ять років, про яку його жодним чином письмово не повідомляли. Заявник вважає, що державний виконавець розрахунок заборгованості по аліментах зробила з корисливих мотивів, а тому просить його скаргу задоволити (а.с. 1-5).

Оскаржуваною ухвалою скаргу задоволено.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрик Романи Орестівни.
Скасовано постанову старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрик Романи Орестівни від 30.07.2025 року при примусовому виконанні судового наказу №456/4/20 виданого 10.07.2020 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ВП №62562975 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.
Скасовано постанову старшого виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрик Романи Орестівни від 30.07.2025 року при примусовому виконанні судового наказу №456/4/20 виданого 10.07.2020 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ВП №62562975 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання.
Скасовано постанову старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрик Романи Орестівни від 30.07.2025 року при примусовому виконанні судового наказу № 456/4/20 виданого 10.07.2020 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ВП №62562975 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.
Скасовано постанову старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрик Романи Орестівни від 30.07.2025 року при примусовому виконанні судового наказу № 456/4/20 виданого 10.07.2020 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ВП №62562975 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Скасовано постанову старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрик Романи Орестівни від 30.07.2025 року при примусовому виконанні судового наказу № 456/4/20 виданого 10.07.2020 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ВП №62562975 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 13 245 грн. 57 коп. (а.с. 75-77). 

Дану ухвалу оскаржив ВДВС.
Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати – «як таку, що винесена безпідставно», покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.
Вважає, що «судом взято до уваги, як доказ сплати аліментів під час розгляду справи 30.10.2025 року наданої ОСОБА_5 довідку за № 16618-17622/П54/8-1300/25 від 15.08.2025 року ГУ ПФУ у Львівській області про сплату аліментів утриманих з його пенсії, та враховано довідку, як аргумент відсутності боргу, а не підтвердження здійснення утримання та перерахування аліментних коштів».
Вважає, що судом «з невідомих підстав не взято до уваги» звіт ГУ ПФУ у Львівській області від 18.11.2025 року про здійснення відрахування та виплат за період з жовтня 2020 року по жовтень 2025 року про утримання з пенсії аліментних коштів з ОСОБА_1 в межах ВП 62562975, «де були підтверджено суми, які були зараховані в розрахунку державного виконавця від 29.07.2025 року» (а.с. 81-87).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ВДВС на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони заявника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, задоволення скарги ОСОБА_1 суд мотивував тим, що «на підставі зібраних доказів» суд прийшов до висновку про те, що дії державного виконавця були «неправомірними, вчиненими з порушенням вимог ст. ст. 70, 71 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5».
Зокрема, статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що: 
-за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці (частина 2);
-виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та (у певних випадках) повідомляти про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику (частина 4).

Матеріалами справи стверджується наступне.
Стягувачка з заявою про прийняття до виконання судового наказу від 10.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки звернулася до ВДВС 14.07.2020 року (а.с. 50).
14.07.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 48-49).
16.09.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про здійснення відрахування із доходів боржника ОСОБА_1 , «що отримує дохід у ГУ ПФУ у Львівській області», у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу (а.с. 45-46). 
01.04.2025 року державним виконавцем було винесено постанову про здійснення відрахування із доходів боржника ОСОБА_1 , «що отримує дохід у ТзОВ «Охоронна компанія «Євроград»… на погашення боргу, що виник з моменту працевлаштування на підприємстві» (а.с. 43).
Як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментах від 29.07.2025 року, проведеного державним виконавцем, ця заборгованість почала утворюватися з січня 2020 року і вже існувала станом на день звернення стягувачки до ВДВС з заявою про прийняття до виконання судового наказу від 10.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки та винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження (14.07.2020 року).
Однак матеріали справи не містять жодних доказів стосовно того, що за період з 14.07.2020 року по 01.04.2025 року (день винесення державним виконавцем постанови про здійснення відрахування із доходів ОСОБА_1 у ТзОВ «Охоронна компанія «Євроград»), тобто – протягом майже 5-ти років, державним виконавцем здійснювалися заходи, передбачені статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: щомісячне обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів і (як наслідок цієї заборгованості) вжиття заходів по зверненню стягнення на майно боржника – з метою погашення цієї заборгованості.
Тобто, причиною виникнення заборгованості, наслідком якої стало винесення державним виконавцем 30.07.2025 року ряду постанов, які оскаржуються боржником (заявником) ОСОБА_1 , стало недотримання державним виконавцем «вимог ст. ст. 70, 71 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5» (як правильно зазначив суд першої інстанції), а тому суд прийшов до вірного висновку про те, що згадані постанови державного виконавця підлягають скасуванню і доводи апеляційної скарги ВДВС цього висновку не спростовують. 

З урахуванням наведеного вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 12 червня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.