Справа № 167/350/26
Номер провадження 2/167/454/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

26 травня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій учасників справи.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») Усенко М. І. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову посилається на те, що 19 вересня 2017 року між акціонерним товариством «ІДЕЯ БАНК» (далі - АТ «ІДЕЯ БАНК») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № Р99.181.74331 (далі - Договір, Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано споживчий кредит, а відповідачка зобов`язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.
Зазначає, що банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору.
Вказує, що відповідач кредитні кошти отримала, але свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за Кредитним договором № Р99.181.74331 у розмірі 24342,94 грн, з яких: 11719,47 грн – тіло кредиту, 3783,97 грн – відсотки та 8839,50 грн - комісія.
Зазначає, що 26 листопада 2020 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 12/84, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року перейшло до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».
Ураховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року розмірі в розмірі 24342,94 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн та 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. 21 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» надіслав клопотання в якому позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавала.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 27 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 28 квітня 2026 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання розгляд справи відкладено.
Судом завчасно судова повістка направлялась відповідачу на зареєстровану в установленому законом порядку адресу місця проживання відповідача, проте конверт повернувся до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18)
Поруч з цим, судом розміщувалося на офіційному вебсайті судової влади України оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 16 год 30 хв 26 травня 2026 року.
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначені судові засідання з викликом сторін, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, причини неявки в судове засідання не повідомила, а тому суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, жодних заяв та клопотань до суду не надіслала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 19 вересня 2017 року між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № Р99.181.74331, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 12000 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) (п. 1.1 Договору).
Кредит надано у день підписання Договору строком на 36 місяців (п. 1.2 Договору).
За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 2,50% (п. 1.3. Договору).
Станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку становить 9,50%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 12% (п. 1.4. Договору).
За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором (п. 1.10. Договору).
Банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг «БПР «Стартовий», що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п. 1.13. Договору).
Повернення кредиту разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості відповідач повинен здійснювати в 36-ти щомісячних внесках включно до 19 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів (п. 2.1 Договору).
Відповідно до п. 5.10. Договору у разі невиконання позичальником умов цього договору або відсутності коштів у позичальника, банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом здійснення примусового стягнення, пред`явити позов до позичальника, а також віднести на рахунки простроченої заборгованості всі суми заборгованості позичальника.
В п. 6 Договору передбачено графік щомісячних внесків за Кредитним договором, щомісячні внески сплачуються на транзитний рахунок № НОМЕР_1 .
Вказаний договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 власноручним підписом.
Паспорт споживчого кредиту містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про істотні умови кредиту, порядок його повернення, наслідки прострочення та/або невиконання зобов`язань. Сума/ліміт кредиту, строк кредиту, процентну ставку. Паспорт підписано ОСОБА_1 власноручним підписом.
В заяві-анкеті від 19 вересня 2017 року відповідач ОСОБА_1 зазначила свої паспортні дані, місце проживання, місце роботи та щомісячний дохід. 
Відповідачем також підписано згоду-повідомлення фізичної особи-клієнта банку та Договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року, розмір страхового внеску за цим договором становить 1565,22 грн.
З ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту встановлено, що ОСОБА_1 згідно Кредитного договору № Р99.181.74331 від 19 вересня 20217 року було видано кредитні кошти в розмірі 10434,78 грн, з яких: 6000 грн було зараховано на рахунок відповідача, 1632 грн – оплата по договору страхування та 800 грн страховий платіж.
З виписки з 01 січня 2000 року по 26 листопада 2020 року, наданої АТ «ІДЕЯ БАНК» встановлено, що 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 згідно Кредитного договору № Р99.181.74331 було видано кредитні кошти в розмірі 12000 грн, з яких: 10434,78 грн – видача бланкового кредиту № Р99.181.74331 та 1565,22 грн – оплата по договору страхування.
Згідно довідки-розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 20217 року становить 24342,94 грн, з яких: 11719,47 грн – тіло кредиту, 3783,97 грн – відсотки та 8839,50 грн - комісія.
26 листопада 2020 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 12/85, відповідно до умов якого АТ «ІДЕЯ БАНК» (клієнт) відступає ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (фактору), а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим Договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді та передається, в день укладення цього Договору, клієнтом фактору в електронному вигляді. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно витягу з Реєстру боржників, який є додатком № 1 до Договору факторингу № 12/85 від 26 листопада 2020 року до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року в загальному розмірі 24342,94 грн, з яких: 11719,47 грн – тіло кредиту, 3783,97 грн – відсотки та 8839,50 грн комісія.
12 березня 2026 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направлено ОСОБА_1 щодо відступлення прав вимог за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 20217 року до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та вимагає від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 24342,94 грн. 

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 19 вересня 2017 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № Р99.181.74331, відповідно до умов якого позичальнику був наданий кредит на поточні потреби в сумі 12000 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 36 місяців, річна змінювана процентна ставка в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 2,50%).
Дослідженні судом довідка-розрахунок заборгованості та виписка з рахунка підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, користування відповідачем кредитними коштами, а також неналежне виконання умов Кредитного договору.
Первісний кредитор АТ «ІДЕЯ БАНК» відступило своє право грошової вимоги до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» згідно Договору факторингу № 12/84 від 26 листопада 2020 року.
Відтак, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним Договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року.
Згідно витягу з Реєстру боржників до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року в загальному розмірі 24342,94 грн, з яких: 11719,47 грн – тіло кредиту, 3783,97 грн – відсотки та 8839,50 грн комісія.
Враховуючи те, що відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) ні на рахунки ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ні на рахунки попереднього кредитора вона не надала, а відтак, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року в розмірі 24342,94 грн, з яких: 11719,47 грн – тіло кредиту, 3783,97 грн – відсотки та 8839,50 грн комісія.

Розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2662,40 грн).
Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2662,40 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Разом з цим, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи:
- договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року укладений між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АПОЛОГЕТ»;
- акт № 602 наданих послуг від 09 березня 2026 року;
- детальний опис наданих послуг від 09 березня 2026 року до акту № 602 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року;
- копію ордера серії ВС № 1381377 від 02 липня 2025 року про надання правової допомоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» адвокатом Усенком М. І.
Ураховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № Р99.181.74331 від 19 вересня 2017 року в розмірі 24342 (двадцять чотири тисячі триста сорок дві) гривні 94 копійки, з яких: 11719 (одинадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять)гривень 47 копійок – тіло кредиту, 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) гривні 97 копійок – відсотки та 8839 (вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень 50 копійок - комісія
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору та 8000 (вісім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного заочного рішення 26 травня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4 поверх, м. Львів, ЄДРПОУ 35234236.
Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, адреса: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, м. Львів, РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай