РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/1413/26
провадження у справі № 2/0285/1424/26
25 червня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді………………..........Літвин О. О.,
секретаря…………………………......Клечковської М. М.,
розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження 
без повідомлення сторін
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,
(представник позивача адвокат Усенко Михайло Ігорович),
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, – 
ВСТАНОВИВ:
В березні 2026 року позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №7112145 від 19.03.2024 в розмірі 23229,5 грн.
В обґрунтовування позовних вимог зазначає, що відповідачем у березні 2024 року було укладено зазначений вище договір в електронній формі з товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі за текстом – ТОВ «Мілоан»), відповідно до умов якого фінансова установа надала позичальнику грошові кошти в сумі 7000 грн, які у строк повернуто не було.
В подальшому первісний кредитор відступив право вимоги за цим договором на підставі договору відступлення прав вимоги та позивач набув статусу нового кредитора, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 7000 грн основного боргу, 15739,5 грн відсотків, 490 грн комісії за видачу кредиту, а також витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн.

Ухвалою суду від 17.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. 
Відзиву на позов або будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви, а також жодних заяв чи клопотань щодо розгляду справи, відповідачем не подано. 
Повідомлення про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації відповідача, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, вказана інформація була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. 
Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.
Правова позиція Європейського суду з прав людини виходить із принципу належної процесуальної обачності (due diligence): сторона, яка знає або повинна знати про існування судового провадження відносно неї, зобов`язана виявляти розумну уважність до його перебігу та вживати заходів для участі в ньому. 

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить такого висновку.
Відповідно до ст.ст.3, 626-628 ЦК України договір є домовленістю сторін, які є вільними в його укладенні та визначенні умов.
Статтями 1046, 1049 ЦК передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України визначає правову природу процентів як плату за користування позикою (грошима) та встановлює право позикодавця на проценти, договірний характер їх розміру і порядку.
Оскільки договір кредиту є двостороннім, права та обов`язки виникають у кожної зі сторін. 
Судом установлено, що 19.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №7112145. За умовами Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 7000 грн (п.1.2) загальним строком на 105 днів (п.1.3), який складається із пільгового періоду 15 днів (п.1.3.1) та поточного 90 днів (п.1.3.2). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії та проценти в рекомендовану дату платежу 03.04.2024 (п.1.4), які нараховуються протягом пільгового періоду за ставкою 1,19 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2) та протягом поточного періоду за стандартною процентною ставкою 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (1.5.3).
Комісія за надання кредиту становить 490 грн та нараховується за ставкою 7% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1).
Тип процентної ставки фіксований (п.1.6); проценти нараховуються з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування (п.2.2.2). 
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *98 (п.2.1).
Приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоану» про укладення Договору, ОСОБА_1 підтвердив, що погодився з невід`ємними його частинами: Правилами, паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів, ознайомився із ними, повністю розуміє їх зміст і зобов`язався неухильно дотримуватись усіх умов (п.6.3).
Умовами Договору, зокрема п.2.3, сторони також передбачили порядок продовження його строку (пролонгації), а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Порядок надання ТОВ «Мілоан» коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, встановлюються відповідними правилами, які перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному веб-сайті кредитодавця https:/miloan.ua/s/documents та в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту/позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 
Отже, між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами позичальник ознайомився, погодився та не сприймав їх, як невигідні для себе.
Додані до Договору анкета-заява на кредит, графік платежів за договором і паспорт споживчого кредиту містять розмір суми кредиту, процентну ставку, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору. 
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту в електронній формі і, за умови підписання у порядку, визначеному законом, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.3,12). 
Згідно зі ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі. 
Після укладання договору відповідачем отримано 19.03.2024 грошові кошти в сумі 7000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення 125970463 та випискою по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «Приватбанк» за ухвалою суду в порядку витребування доказів за клопотанням позивача.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанова Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).
Отже, виписка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом.
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 емітована банківська картка № НОМЕР_2 , а також що 19.03.2024 на вказану картку здійснено переказ коштів у розмірі 7000 грн.
Підстав вважати, що кошти отримано сторонньою особою внаслідок шахрайський дій, а персональні дані відповідача у ІТС кредитора були введені не ним особисто, матеріали справи не містять. Зазначені у договорі реєстраційний номер облікової картки платника податків та адреса реєстрації ОСОБА_1 відповідає даним, отриманим судом з відділу ведення реєстру територіальної громади.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). 
За змістом ст.ст.634, 638 ЦК України договір кредиту може бути укладений як договір приєднання шляхом приєднання позичальника до визначених кредитодавцем умов, а договір є укладеним у разі досягнення сторонами згоди щодо його істотних умов. 
Укладення договорів кредиту в електронній формі відповідає вимогам законодавства України, а зобов`язання за таким договором є обов`язковими для виконання сторонами.
Спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у них, відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із договору.
При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір кредиту не був б укладений. 
Закон України «Про захист прав споживачів» покладає обов`язок на позичальника бути відповідальним та добросовісним при укладенні договору та вчиняти відповідні дії з метою повного з`ясування умов кредитування. 
Відповідачем самостійно обрано пропозицію фінансової установи щодо надання коштів у кредит, свідомо погоджено її умови, підтверджено їх акцепт шляхом вчинення передбачених електронних дій та отримано грошові кошти. З огляду на це, покладення на відповідача обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання відповідає принципу відповідальності сторони за власні рішення у межах свободи договору. 
Суд звертає увагу, що відповідач не був звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні кредитного договору з ТОВ «Мілоан» що означає повне з`ясування ним його умов до підписання і відповідно до отримання грошових коштів, а не навпаки. Натомість ОСОБА_1 погодився на умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. 
У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право –  обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. 
Оскільки кредитодавець ТОВ «Мілоан» та позичальник ОСОБА_1 у цій справі досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали його, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.
Таким чином, позивачем надано суду належні та допустимі докази укладення між ТОВ «Мілоан» та відповідачем кредитного договору та отриманням останнім грошових коштів. Також ним доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні. 
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ст.512 ЦК України). Відступлення права вимоги відбувається на підставі правочину, зокрема, внаслідок укладення договору купівлі-продажу чи міни; дарування; факторингу. 
29.07.2024 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Мілоан» укладено договір відступлення прав вимоги №108-МЛ, за яким позивач набув право грошової вимоги ТОВ «Мілоан» до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог. Відповідно до витягу з останнього загальна сума заборгованості ОСОБА_1  за договором №7112145 від 19.03.2024 становить 23229,5 грн, яка складається із 7000 грн основного боргу, 15739,5 грн процентів, 490 грн комісії за надання кредиту. Така ж сума заборгованості зазначена і в розрахунку первісного кредитора.
З приводу комісії за надання кредиту то Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п.31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 №496/3134/19), тому вимоги про стягнення комісії у цій справі підлягають задоволенню.
При цьому суд враховує, що відповідно до ст.ст.8, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та п.17 Прикінцевих і перехідних положень цього Закону максимальний розмір денної процентної ставки у спірний період не міг перевищувати 1,5% до 19.08.2024 включно та 1% з 20.08.2024, а тому умови договору щодо нарахування процентів у більшому розмірі є нікчемними.
Зважаючи на обов`язок суду належним чином дослідити поданий позивачем розрахунок заборгованості, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок (постанова Верховного Суду в справі №775/7704/15 від 23.01.2018), судом проведено власний розрахунок заборгованості відповідача по відсотках.
Так, по 22.04.2024 розмір відсотків складає 4147,5 грн (обумовлена договором ставка 1,19% в пільговий період та 2.3% поточний період), далі з 22.04.2024 по 02.07.2024 згідно Закону України «Про споживче кредитування» розмір процентів 1,5%, що становить 7560 грн. Таким чином, розмір відсотків складає 11707,5 грн.
Відтак, суд приходить висновку про часткове задоволення позову.

У силу приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ЦПК України). До останніх належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн, на підтвердження чого надано договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, копію акту наданих послуг №Д/18042 від 12.02.2026 та копію детального опису наданих послуг до Акту.
Як передбачено ч.ч.4,5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Суд звертає увагу, що витрати на професійну правничу допомогу повинні відповідати критерію необхідності – чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання – чи вплинули вони на перебіг розгляду справи. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову та предмету спору, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за договором.
На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.
Розподіляючи витрати, понесені заявником на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи та надані суду документи є підставою для часткового відшкодування судом витрат на правничу допомогу з іншої сторони, адже цей розмір не є доведений, необхідним та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Відтак, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, складності справи, ціни позову, критерію реальності адвокатських витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, часткове задоволення вимог, а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, що буде відповідати принципу співмірності, виваженості та розумності.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Оскільки судом задоволено позовні вимоги частково, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2200,28 грн.
Керуючись статтями 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, – 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 
на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236),
заборгованість за кредитним договором №7112145 від 19.03.2024 в розмірі 19197,5 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2200,28 грн і 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.? 
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, рішення набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на нього безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Головуюча суддя      О. О. Літвин