Номер провадження 2-о/754/122/26
Справа №754/21171/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

22 травня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Коваленко І.І.
за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.
за участю представника ОСОБА_1 
за участю заявниці ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -
Короткий зміст заявлених вимог та позиція заінтересованих осіб
У грудні 2025 року Заявниця, ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту її постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу у період, що має юридичне значення для розгляду справи.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та ОСОБА_3 раніше перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10.1977, який 27.12.1989 було розірвано. Після розлучення вони продовжували спільно проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця та її колишній чоловік не припинили сімейних відносин, продовжували проживати разом як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Заявниця здійснювала догляд за ним у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, що було зумовлено участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Заявниця зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно їй для підтвердження свого права на пенсійне забезпечення у зв`язку з втратою годувальника та на інші соціальні виплати як члену сім`ї померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Іншого порядку, ніж судовий, для встановлення зазначеного факту немає.
У судовому засіданні представник Заявниці та Заявниця уточнили вимоги щодо періоду - з 1 січня 2004 року, коли набрав чинності СК та ЦК України.
Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві належним чином повідомлене про розгляд справи, будь-яких пояснень та заперечень щодо заяви не висловлювало.
Фактичні обставини, встановлені судом
28.10.1977 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. 27.12.1989 вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 . 
У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився спільний син сторін ОСОБА_5 (свідоцтво про народження ОСОБА_5 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 2787. видане 19 серпня 1981 року)
ОСОБА_3 мав встановлений статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , та мав 2 групу інвалідності.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
Заявниця з 29.10.1991 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Заявниця фактично постійно проживала разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий був офіційно зареєстрований за цією ж адресою з 13.10.2016 по день смерті.
Саме ця адреса була зазначена в експертному заключенні Київського регіонального міжвідомчої експертної Ради № 10/96 від 24.12.1996 року (а.с. 29). 
Водночас у медичній карті амбулаторного хворого (форма 2/о), дата заповнення 02.12.2016 (а.с. 35) ОСОБА_3 вказав фактичну адресу проживання АДРЕСА_2 . 
Також ОСОБА_3 зазначав свою адресу проживання ( АДРЕСА_3 ) у Рахунку-фактурі №214109-968 від 30.09.2010 року, у Договорі купівлі-продажу автомобіля № 214109-968 від 30.09.2010 року (а.с.
Суд бере до уваги, що факт постійного, тривалого та безперервного спільного проживання Заявниці та померлого чоловіка 1983 року за адресою АДРЕСА_1 підтверджується актом мешканців будинку від 28.11.2025 (а.с. 24).
Відповідно до змісту вказаного Акта, сусіди (зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були допитані також у судовому засіданні як свідки), які постійно проживають у квартирах багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , засвідчили, що Заявниця дійсно проживала разом із померлим ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з Акта, їхнє спільне проживання за вказаною адресою тривало постійно та безперервно з 20.11.1983 до самого дня смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підписи сусідів, які склали цей Акт, були засвідчені печаткою і підписом начальника ЖЕД-301 Р. Бутенка.
У судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_6 (живе у квартирі 182 з 1994 року), ОСОБА_7 (живе у квартирі 198 з 1986 року), ОСОБА_8 (живе у квартирі 191 33 роки, тобто з 1993 року) підтвердили факт проживання Заявниці та померлого як чоловіка та дружини. Жоден зі свідків не знав, що вони перебувають у розлученні, оточуючі завжди сприймали їх як чоловіка та дружину.
Факт ведення спільного бюджету та наявності фінансової взаємопідтримки між сторонами підтверджується випискою АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-260428/92452-БТ від 07.05.2026 за період з 01.01.2023 по 31.12.2025, що сформована по рахунку померлого ОСОБА_3 на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 01.04.2026 року у справі № 754/21171/25. Зокрема, виписка містить відомості про регулярні, ледь не щотижневі перекази грошових коштів з картки померлого безпосередньо на рахунок ОСОБА_2 (у виписці зафіксована як " ОСОБА_9 " або " ОСОБА_2 "). Зазначені фінансові операції здійснювалися систематично протягом усього досліджуваного періоду аж до вересня 2025 року, незадовго до смерті чоловіка Заявниці.
Наявність сталих сімейних відносин та спільного побуту підтверджується також договором купівлі-продажу автомобіля CHERY JAGGI від 30.09.2010, полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, квитанціями про сплату комунальних послуг, медичними документами щодо догляду за хворим, інформацією ПрАТ "ВФ Україна" щодо систематичних телефонних дзвінків між абонентськими номерами НОМЕР_4 (номер ОСОБА_3 ) та НОМЕР_5 (номер Заявниці ОСОБА_2 ) у період 01.01.2023 року до 31.12.2025 (лист № DB-26-03439/KI від 14.04.2026 з роздруківкою щодо наданих телекомунікаційних послуг), а також наявністю у Заявниці оригіналів особистих документів померлого.
Оцінка Суду
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження, визначений Главами 1 і 6 Розділу ІV ЦПК України.
Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав та інтересів заявника (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17).
Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом, тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Найбільш важливі з точки зору суспільного буття особи юридичні факти, які підлягають визнанню в судовому порядку, визначені у частині першій статті 315 ЦПК України.
Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (пункт 5 частини першої статті 315 ЦПК України). 
Отже норми цивільного процесуального законодавства визначають, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, причому безвідносно до того, задля виникнення яких правовідносин необхідним є встановлення цього факту. Для порівняння, норми цивільного процесуального права допускають встановлення інших фактів, що мають юридичне значення, для реалізації прав у сфері соціального забезпечення (наприклад, згідно з пунктом 3 частини першої статті 315 ЦПК України суд встановлює факт каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню).
Суд звертає увагу на те, що факт перебування особи на утриманні та факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу - це різні юридичні факти, які мають відмінну правову природу. У межах цієї справи Заявниця обґрунтовує свої вимоги та просить встановити саме факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим для підтвердження свого статусу як члена сім`ї. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Частиною першою статті 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Метою встановлення будь-якого факту, що має юридичне значення, є можливість скористатися правом, яке надане заявнику відповідно до чинного законодавства України. 
Суд ураховує, що за практикою Верховного Суду України у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Але при цьому вони не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки. Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттям "чоловік» та "дружина», позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою. У законодавстві про пенсійне забезпечення ясно й однозначно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без шлюбу, не належать. Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-615а14).
Разом з тим, оцінюючи мету звернення Заявниці у контексті наведеної практики, Суд застосовує висновки Великої Палати Верховного Суду та Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо меж повноважень суду в окремому провадженні. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що у справах окремого провадження суд підтверджує наявність чи відсутність певних юридичних фактів, що є умовою здійснення прав і реалізації інтересів заявника. Тому суд наділений лише повноваженнями з`ясувати можливість досягнення цієї мети, яку перед собою ставить заявник у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Суд, встановивши наявність чи відсутність певного юридичного факту, своїм рішенням підтверджує це, не зобов`язуючи особу діяти певним чином. (пункти 111, 112 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2026 у справі № 308/17634/23). 
При цьому удове рішення, ухвалене загальним судом у порядку окремого провадження, про наявність чи відсутність цього юридичного факту набуває самодостатнього значення і не є вирішенням питання про те, чи має заявник певне суб`єктивне право (пункт 115 цієї ж постанови). 
Суд на підставі поданих доказів лише з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник, у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт, із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду, вирішується залежно від мети його встановлення (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 березня 2024 року у справі № 161/9609/22). 
В аспекті вимог до документів, які підтверджують родинні стосунки, Суд зазначає, що згідно з пунктом 2.16 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.
Суд бере до уваги, що встановлення факту постійного проживання однією сім`єю необхідне Заявниці для офіційного підтвердження свого статусу як члена сім`ї померлого з метою подання документів для призначення пенсії відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XI та отримання соціального захисту. При цьому Суд не вдається до аналізу положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки визначення того, чи підпадає Заявниця під категорію осіб, що мають право на таку пенсію, є виключною компетенцією пенсійного органу. 
Отже, з урахуванням висновків Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, Суд зауважує, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має для Заявниці юридичне значення, оскільки є єдиним способом отримання документального підтвердження факту родинних стосунків для ініціювання процедури розгляду її заяви органами Пенсійного фонду України. Водночас, установлюючи цей факт, Суд своїм рішенням лише підтверджує його наявність, не зобов`язуючи Пенсійний фонд діяти певним чином та не вирішуючи наперед питання наявності у Заявниці суб`єктивного права на пенсію, оскільки оцінка статусу Заявниці за пенсійним законодавством відноситься до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України. 
Вирішуючи питання щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, Суд виходить з того, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац перший частини першої статті 3 СК України).
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статті 3 СК України).
До членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. (рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99).
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (частини перша та друга статті 21 СК України). 
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц). 
Застосовуючи вказаний правовий висновок до спірних правовідносин, Суд на підставі належних та допустимих доказів встановив наявність усіх обов`язкових елементів: 1) факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується актом мешканців будинку від 28.11.2025 та узгодженими показаннями свідків; 2) наявність спільного побуту підтверджується показаннями свідків, спільними покупками (зокрема придбанням транспортного засобу), тривалим спілкуванням телефонним зв`язком та оплатою комунальних послуг; 3) наявність взаємних прав та обов`язків (зокрема фінансової взаємопідтримки та піклування) підтверджується систематичними банківськими переказами з картки померлого на рахунок Заявниці (виписка АТ КБ "ПриватБанк"), а також здійсненням Заявницею догляду за хворим. 
Суд, відповідно до наданих письмових доказів та переконливих, узгоджених та послідовних показань свідків, встановив, що після розірвання шлюбу Заявниця та померлий відновили фактичні сімейні відносини, проживали разом в одній квартирі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та були пов`язані спільним побутом. Заявниця здійснювала постійний догляд за померлим під час погіршення стану його здоров`я.
На підставі оцінки зібраних доказів Суд дійшов висновку, що Заявниця має всі підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим без реєстрації шлюбу.
Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (пункт 5 частини першої статті 315 ЦПК України у редакції від 3 жовтня 2017 року, що набрала чинності 15 грудня 2017 року; пункт 5 частини першої статті 256 ЦПК України у редакції від 18 березня 2004 року, що набрала чинності 1 вересня 2005 року). Впровадження цього припису було пов`язане з новим регулюванням сімейних і цивільних відносин згідно із СК України 2002 року та ЦК України 2003 року. Такого припису у статті 273 "Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядувані судом" ЦПК України 1963 року не було. 
10 січня 2002 року парламент прийняв СК України, який набрав чинності 1 січня 2004 року. Цей кодекс на відміну від Кодексу про шлюб та сім`ю України 1969 року визнав певні права за жінкою та чоловіком, які проживають (проживали) однією сім`єю, але у період такого проживання не перебувають (не перебували) у шлюбі як між собою, так і в іншому шлюбі.
Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період до 01 січня 2004 року не підлягає встановленню, оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу було введено в національне законодавство - СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України. КпШС України, який діяв до 01 січня 2004 року, таких норм не містив. Тому вказаний факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року (постанова від 29.01.2024 у справі № 759/10178/20).
Отже, незважаючи на те, що матеріалами справи достовірно підтверджується безперервне спільне проживання Заявниці та ОСОБА_3 і після розірвання їхнього шлюбу у 1989 році, в силу імперативних вимог закону та правового висновку Верховного Суду у справі № 759/10178/20, Суд позбавлений можливості встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 01 січня 2004 року.
Заявниця просила встановити вказаний факт у період, що має юридичне значення для неї. У судовому засіданні представник та Заявниця уточнили період - з 01.01.2004. 
Ураховуючи, що Заявниця та померлий безперервно проживали однією сім`єю до моменту його смерті у 2025 році, Суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити відповідний юридичний факт саме з моменту набрання чинності СК України, тобто з 01.01.2004 року. 
Керуючись статтями 13, 76-80, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу, у період з 01.01.2004 до дня його смерті.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення підписано 22.05.2026
Суддя Інна КОВАЛЕНКО