Справа № 127/9572/25
Провадження № 1-кп/127/326/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2026 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 , 
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 12025020030000071 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бошкотреказе провінції Неаполь, Італія, зареєстрованого та проживаваючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою повною загальною освітою,  неодруженого, непрацюючого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 25.01.2025, користуючись інтернет-платформою з продажу товарів та надання послуг «Оlх», виявив оголошення ОСОБА_10 з приводу продажу телефону мобільного зв`язку торгової марки «Apple» моделі «iPhone 13 Pro».
В цей період часу у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння належним ОСОБА_10 мобільним телефоном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього.
Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 залучив ОСОБА_12 , яка не була обізнана про протиправний намір останнього. Користуючись мобільним телефоном останньої, обвинувачений вів від її імені листування із ОСОБА_10 , в ході якого домовився з ним про зустріч 26.01.2025 у АДРЕСА_2 . Також він попросив ОСОБА_12 поїхати з ним до м. Вінниці на вказану зустріч.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 взяв із собою аерозольний контейнер із препаратом сльозоточивої та дратівної дії «Терен 4», виробництва ТОВ «НВП ЕКОЛОГ», та пневматичний газобалонний пістолет моделі «XВG» № D23M030015.
У подальшому, 26.01.2025 близько 17:45 год ОСОБА_7 та ОСОБА_12 прибули до будинку АДРЕСА_2 .
Не повідомляючи про свій дійсний протиправний намір ОСОБА_12 , ОСОБА_7 попросив ОСОБА_12 зустріти ОСОБА_10 та оглянути мобільний телефон, про купівлю якого він домовлявся напередодні від її імені, а сам залишився очікувати неподалік.
Після чого ОСОБА_12 зустрілася з ОСОБА_10 та розпочала огляд мобільного телефону. В цей час ОСОБА_7 , спостерігаючи за діями ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , помітив, що ОСОБА_10 тимчасово втратив контроль над своїм майном, передавши телефон до рук ОСОБА_12 для огляду. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, підбурюваний жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно-небезпечний характер свого діяння, будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, діяла на момент вказаних подій та діє на даний час, відтак діючи в умовах воєнного стану, раптово для потерпілого вчинив напад на ОСОБА_10 за наступних обставин. Зокрема, ОСОБА_7 підійшов до потерпілого та з метою подолання очікуваного супротиву від останнього, застосував відносно нього препарат сльозоточивої та дратівної дії «Терен 4». Після чого, використовуючи психічний примус відносно введеної в оману ОСОБА_12 , в руках якої перебував телефон, належний ОСОБА_10 , ОСОБА_7 наказав останній покинути місце події, чим фактично заволодів майном потерпілого.
Після чого ОСОБА_7 , з метою здолання фізичного опору, який почав чинити потерпілий, повідомив йому про наявність у нього пістолета та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, використовуючи пневматичний газобалонний пістолет моделі «XВG» № D23M030015, здійснив близько 8 пострілів в ділянку правого стегна та грудної клітки ОСОБА_10 , чим змусив останнього припинити чинити опір.
В подальшому ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення на заздалегідь замовленому таксі, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, у ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синець на боковій поверхні грудної клітки ліворуч, синець та садно на правому стегні, хімічний опік кон`юнктиви обох очей І-ІІ ступеня.
Вказані ушкодження у ОСОБА_10 належать до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 року), давністю утворення можливо в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 26.01.2025 року.
Синець на боковій поверхні грудної клітки ліворуч, синець та садно на правому стегні, виникли від травматичної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею; хімічний опік кон`юнктиви обох очей І-ІІ ступеня міг виникнути від травматичної дії хімічного фактору.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість наданого на дослідження телефону мобільного зв`язку торгової марки «Apple», моделі «iPhone 13 Pro» з об`ємом пам`яті 256 Gb, в корпусі кольору Sierra blue, бувшого у використанні, при умові робочого стану та збереженню всіх функцій, що відповідні даній моделі, станом на момент вчинення злочину, а саме станом на 26.01.2025 складала 23 436.00 грн.
Таким чином, своїми протиправними діями  ОСОБА_7 заподіяв матеріального збитку ОСОБА_10 на суму 23 436.00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав у повному обсязі та надав суду наступні покази.
Наприкінці грудня 2024 року він через мережу Інтернет із використанням додатку «Оlх» придбав у ОСОБА_10 бувший у використанні телефон марки «Apple». При купівлі вказаного телефону ОСОБА_10 завірив його у належному технічному стані телефону. Однак уже через кілька тижнів телефон почав працювати некоректно, а згодом взагалі перестав працювати. Обвинувачений пояснив суду, що він у майстерні поцікавився причиною проблем у роботі телефону та вартістю ремонту. Дізнавшись, що вартість ремонту орієнтовно може складати 10 тис. грн., він знову через додаток «Оlх» звернувся до продавця із вимогою усунути проблеми із телефоном, однак останній відмовився за власний кошт ремонтувати телефон та взагалі перестав спілкуватись із ним, заблокувавши його у додатку та контактах. 
Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що дану ситуацію він розцінив як шахрайські дії з боку продавця телефону ОСОБА_10 , оскільки в ході продажу отримав від нього запевнення у повній технічній справності телефону. В той же час обвинувачений визнав, що вирішити даний конфлікт у цивільно-правовому порядку чи звернутись до правоохоронних органів зі скаргою на дії ОСОБА_10 він не мав наміру. 
Обвинувачений ОСОБА_7 у своїх показах суду не заперечував ту обставину, що він за допомогою месенджера спілкувався зі своїм товаришем ОСОБА_13 , у якого просив фізично допомогти йому забрати у ОСОБА_10 свої грошові кошти, однак товариш, зі слів обвинуваченого, відмовив його від такої ідеї. 
Вже у січні 2025 року ОСОБА_7 , з метою встановити контакт із продавцем свого телефону, знову зайшов в додатку «Оlх» на акаунт ОСОБА_10 , де побачив, що останній продає ще кілька телефонів тієї ж марки «Apple». При цьому обвинувачений повідомив суду, що в нього не було ні наміру, ні фінансової можливості купувати новий телефон, натомість він хотів якимось чином повернути свої кошти або обміняти несправний телефон на новий. 
Саме з цією метою ОСОБА_7 звернувся по допомогу до своєї дівчини ОСОБА_12 . Враховуючи ту обставину, що продавець телефону заблокував його у всіх додатках та контактах, обвинувачений попросив у дівчини її телефон та з її акаунту домовився про купівлю іншого телефону, максимально схожого за своїми технічними характеристиками до раніше придбаного ним телефону. Також ОСОБА_7 пояснив суду, що дівчина не мала справжніх намірів на придбання вказаного телефону, а про купівлю нового телефону та відповідну зустріч від її імені фактично домовлявся саме він. 
На вказану зустріч він попросив піти з ним ОСОБА_12 , оскільки домовлявся він саме від її імені. З приводу наявності у нього на зустрічі із потерпілим газового балончику та пневматичного пістолету обвинувачений пояснив суду, що дійсно мав при собі вказані речі, однак саме з метою самозахисту на випадок агресивних дій з боку ОСОБА_14 , а також для захисту від бездомних собак. 
Як повідомив обвинувачений, 26.01.2025 року він разом із ОСОБА_12 приїхали у м. Вінниці та надвечір прийшли у обумовлене із потерпілим місце біля будівлі ДПІ у м. Вінниці. В подальшому він заховався, аби ОСОБА_14 передчасно його не виявив та не відмовився від зустрічі. 
Коли ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_12 , остання попросила у нього мобільний телефон для огляду, на що він погодився. 
В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив суду, що лише коли він побачив, що мобільний телефон ОСОБА_14 перебуває в руках його дівчини, він вийшов зі схованки та швидко підійшов до останнього. 
В подальшому, зі слів обвинуваченого, між ними розпочалась розмова, в ході якої він нагадав ОСОБА_14 про обставини придбання ним несправного телефону та повторив свою вимогу про відшкодування вартості неякісного товару чи його заміни. Однак ОСОБА_14 почав заперечувати всі факти та обставини, після чого рушив у напрямку до ОСОБА_12 з метою забрати у останньої свій телефон та при цьому першим штовхнув самого ОСОБА_7 , який стояв фактично між ними. Саме тому обвинувачений, як він пояснив суду, змушений був застосувати газовий балончик до потерпілого, який у нього був із собою. При цьому обвинувачений вказав, що він сказав ОСОБА_12 , в руках якої залишався мобільний телефон ОСОБА_14 , йти з місця подій до автомобіля таксі, який вони завчасно замовили та який стояв неподалік. 
Як пояснив обвинувачений, коли він почав опиратись агресивним діям з боку ОСОБА_14 , той почав ще більше його штовхати та не відпускав його, тримаючи за одяг. Саме тому ОСОБА_7 , як він пояснив, змушений був застосувати наявний у нього пневматичний пістолет, оскільки лише хотів, щоб потерпілий його відпустив і він міг повернутись до своєї дівчини. 
Коли після вказаних подій потерпілий все ж відпустив його, він пішов до автомобіля таксі, де його чекала ОСОБА_12 , яка віддала йому телефон потерпілого, та разом з нею поїхали на автовокзал, а звідти повернулись рейсовим автобусом до м. Калинівки. Там по дорозі додому він викинув у кущах пістолет, оскільки він під час бійки із потерпілим поламався. Вже дома обвинувачений, начебто з метою встановити контакт із потерпілим, скинув на телефоні потерпілого всі налаштування до рівня заводських та вставив свою SIM-карту. Однак зв`язатись із потерпілим він не зміг, тому що телефонний номер останнього був не у мережі. Згідно пояснень обвинуваченого, скористатись телефоном потерпілого він не встиг, оскільки через кілька годин до них приїхали працівники поліції. 
Обвинувачений просив суд врахувати, що наміру відібрати у потерпілого належне йому майно у нього не було, оскільки він лише хотів, щоб йому або відшкодували вартість неякісного телефону чи його ремонту, або замінили на телефон належної якості. Крім того, обвинувачений наголосив, що він застосував газовий балончик та в подальшому пневматичний пістолет лише із метою самозахисту, оскільки саме потерпілий першим почав проявляти агресію та штовхнув його, а в подальшому тримав за одяг і не відпускав, хоча він просто хотів піти з місця події. 
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10  повідомив суду, що він розмістив оголошення в додатку «Оlх» про продаж мобільного телефону марки «Apple» відповідної моделі. Обвинувачений ОСОБА_7 в телефонному режимі домовився із ним про його купівлю. 31.12.2024 вони з обвинуваченим зустрілися, останній оглянув телефон, розуміючи, що він бувший у використанні, перевірив його та придбав. Через два тижні обвинувачений ОСОБА_7 почав писати на його акаунт в додатку «Оlх» претензії, що телефон не відповідає заявленим характеристикам, поганий та вимагав 3 тис. грн. назад на свою карту, погрожуючи при цьому проблемами. Оскільки листування з ОСОБА_7 містило погрози, потерпілий заблокував його та припинив із ним спілкуватись.
Через кілька тижнів ОСОБА_10 домовився через додаток «Оlх» про продаж ще одного мобільного телефону тієї ж марки та моделі. Невідома користувачка 25.01.2025 року домовилась з ним про зустріч з приводу придбання цього телефону. Вони домовились зустрітись 26.01.2025 року о 17 год 30 хв по вул. К. Василенка біля приміщення податкової інспекції у м. Вінниці. Того дня покупець за 10 хвилин до обумовленого часу зателефонувала та підтвердила зустріч. 
Коли потерпілий прийшов на обумовлене місце, його зустріла незнайома раніше дівчина, яка була одягнута у леопардову куртку, джинси та мала темне волосся. Вона взяла до рук телефон та почала дивилась його. В цей час позаду до нього підійшов ОСОБА_7 , відштовхнув його від дівчини з телефоном та звернувся до нього зі словами «Догрався, згадав мене ?». Потерпілий зауважив суду, що ОСОБА_7 був у балаклаві до середини обличчя.
Як пояснив суду потерпілий, ОСОБА_7 сказав дівчині, щоб вона йшла з місця зустрічі, але остання відійшла лише на декілька метрів та продовжувала стояти позаду ОСОБА_7 . Останній у агресивній та беззаперечній формі сказав, що даний телефон він забирає у якості компенсації за попередній неякісний телефон. 
Потерпілий хотів забрати свій мобільний телефон у дівчини, але ОСОБА_7 заважав це зробити, тримаючи його. В процесі сутички між ними, ОСОБА_7 вимагав, аби він його відпустив та продовжував погрожувати. В цей час ОСОБА_7 застосував йому майже безпосередньо у обличчя газовий балончик.
Після чого, оскільки потерпілий продовжував чинити опір та тримав за одяг нападника, останній дістав пістолет і застосував його. Як вказав суду потерпілий, він почув близько восьми пострілів, при цьому перші постріли були зроблені в напрямку ніг, а потім вище. Відтак, дві кулі потрапило йому в ногу, а одна - потрапила у груди. Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що в момент пострілів очі у нього були вражені газом із балончика нападника, тому він бачив лише силует чорного пістолету та чув постріли. По звуку постріли були схожі на гучні хлопки, однак детальніше ОСОБА_10 пояснити суду не зміг, оскільки не знає різниці між бойовою зброєю та пневматичним пістолетом. Як пояснив потерпілий, він відчув біль після попадання кулі. В перший момент внаслідок шоку біль був терпимий, а потім довелось звертатися у лікарню.
Після застосування пістолету нападником, він відпустив ОСОБА_7 , а останній зібрав свої речі, розкидані в ході бійки поруч на землі та втік у невідомому напрямку. 
Потерпілий одразу викликав поліцію та швидку допомогу. Поліція прибула на місце події близько 18 год 00 хв, однак він був із ними лише до 15-ти хвилин, оскільки змушений був поїхати до лікарні. Перед від`їздом він бачив, що на місце приїхали слідчі, які проводили слідчі дії, а він ще встиг підписати протокол. 
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений за вчинене перед ним навіть не намагався вибачатись, шкоду не відшкодував та не виявляв такого бажання, відтак він підтримав заявлений цивільний позов у повному обсязі та просив його задовольнити.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що до січня 2025 року вона зустрічалась із ОСОБА_7 . 
В грудні 2024 року ОСОБА_7 купив через додаток «Оlх» у потерпілого ОСОБА_10 мобільний телефон, однак через незначний час виявилось, що він не відповідав заявленому технічному стану. З цього приводу між ОСОБА_7 та продавцем відбувались спочатку переписки у мобільному додатку, а згодом виник конфлікт, оскільки потерпілий не хотів вирішити проблему.
Протягом січня 2025 року ОСОБА_7 неодноразово спілкувався зі своїм товаришем ОСОБА_13 , з яким намагався домовитись спільно з останнім та ще кількома друзями поїхати до потерпілого та вирішити питання з телефоном. Однак, коли ОСОБА_13 відмовився допомогти, а нікого більше ОСОБА_7 не знайшов, він почав вирішувати цю проблему сам. 
В січні 2025 року, за кілька днів до подій, ОСОБА_7 сказав свідкові, що він хоче зустрітись із продавцем та вирішити безпосередньо при зустрічі проблему із акумулятором телефону, однак жодних конфліктних ситуацій він не планував та не прогнозував. Оскільки на своєму акаунті у додатку «Оlх» продавець заблокував ОСОБА_7 , останній вирішив скористатись телефоном свідка та від її імені домовився про придбання у потерпілого іншого мобільного телефону й відповідно особисту зустріч для огляду товару. 
Зокрема, зі слів свідка, ОСОБА_7 на сторінці (акаунті) потерпілого в додатку «Оlх» вибрав інший телефон iPhone 13 Pro та почав вести переписку із ОСОБА_10 . Свідок також зазначила, що саме ОСОБА_7 , а не вона, писав з її акаунту через її мобільний телефон. 
26.01.2025, коли з продавцем були обумовлені дата, час та місце зустрічі, вони з ОСОБА_7 виїхали з м. Калинівка, по дорозі купивши перцевий балончик, зі слів ОСОБА_15 наче для самозахисту, а потім поїхали до м. Вінниці.
Свідок пояснила суду, що ОСОБА_7 розповів їй, як саме вона мала діяти під час зустрічі із продавцем телефону. Зокрема, вона мала взяти телефон до рук та подивитись на налаштування телефону, а в цей час ОСОБА_7 мав підійти і далі вирішити з продавцем всі питання.
Під час зустрічі свідка з потерпілим ОСОБА_7 чекав неподалік, заховавшись за ялинками. Коли в ході спілкування із потерпілим останній передав їй мобільний телефон, ОСОБА_7 підійшов до них і розпочав розмову, яка одразу перейшла на підвищений тон. ОСОБА_7 почав звинувачуваним ОСОБА_10 у шахрайстві, оскільки той продав йому неякісний телефон. В ході розмови свідок чула ненормативну лексику. 
Свідок пояснила суду, що під час цієї розмови, мобільний телефон знаходився в її руках. Потерпілий захотів забрати його та рушив у її бік, однак ОСОБА_7 став між ними, перешкоджаючи останньому підійти до свідка. Потерпілий продовжив рух у її сторону, а тоді між ОСОБА_7 та ОСОБА_16 розпочалась штовханина та бійка, в ході якої обвинувачений розпилив газовий балончик.
Окремо свідок ОСОБА_12 зазначила, що свій старий телефон, який він придбав у потерпілого та через який виник конфлікт, обвинувачений не намагався повернути продавцю.
В ході бійки свідок злякалась, розгубилась та побігла з телефоном у напрямку дороги, де їх чекав автомобіль таксі, який ОСОБА_7 замовив заздалегідь. Відтак, свідком самої бійки вона далі не була. Свідок чекала ОСОБА_7 в салоні таксі та хотіла викинути телефон, однак коли прийшов обвинувачений, він забрав телефон у неї. В таксі ОСОБА_7 розповів про бійку, сказав, що частина пістолету та сумка залишилась на місці події. Забравши телефон, ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_12 поїхали на автовокзал аби повернутись до м. Калинівки. ОСОБА_7 запевнив її, що все буде добре, але по дорозі вони зайшли до магазину, де ОСОБА_15 на вказаному телефоні всю інформацію поскидав до заводських налаштувань та вимкнув деякі функції, щоб його не відстежили. Дома ОСОБА_7 під`єднав новий телефон до ноутбуку і перевірив його, тут же набрав свого знайомого і запропонував йому купити телефон.
Крім того, свідок пояснила суду, що згодом після того, як до них приїхали працівники поліції та відібрали у них покази, у неї із ОСОБА_7 виник конфлікт, оскільки він був незадоволений тими показами, які вона надала працівникам поліції, почав її ображати та навіть ударив. 
Свідок  ОСОБА_17  допитаний в судовому засіданні повідомив суду, що він в січні 2025 року працював водієм на службі таксі «Уклон». Отримавши замовлення в темну пору доби, він за викликом приїхав в район податкової інспекції по вул. К. Василенка. Снігу не було, але було холодно. Також зазначив, що розрахунок пасажири здійснили через термінал. Які події відбулись біля податкової служби останній не бачив, однак чекав клієнтів 2-3 хвилини, після чого до автомобіля підійшла пасажирка й сіла позаду. Вона попросила зачекати кілька хвилин, пояснивши, що має бути ще один пасажир. Вони з пасажиркою трішки поговорили, через 5-6 хвилин підійшов хлопець, який також сів ззаду і вони поїхали по маршруту. 
Свідок вказав суду, що хлопець ховав обличчя за шарфом. 
Свідок ОСОБА_17 довіз пасажирів до Центрального автовокзалу у м. Вінниці, останні всю дорогу мовчали - слухали музику. Куди пасажири мали їхати з автовокзалу йому не відомо. 
Допитаний в судовому засіданні свідок  ОСОБА_13  повідомив суду, що товаришує із ОСОБА_7 близько 10 років. ОСОБА_10 , потерпілого у даному кримінальному провадженні, він не знає особисто, лише зі слів ОСОБА_7 . Обвинувачений розповідав йому, що придбав собі бувший у користуванні телефон, але він виявився несправним, оскільки мав неякісну батарею. Чесарано вважав, що його ошукали і зробили це спеціально. Він хотів сконтактувати з продавцем, але той його заблокував, тому розмови у них не вийшло. Паоло говорив, що хоче лише поспілкуватися з продавцем, але порозумітися їм не вдалось. Який саме телефон став причиною непорозуміння свідку не відомо. 
Свідок пояснив суду, що в ході переписки із обвинуваченим в соціальних мережах, останній дійсно висловлював готовність застосувати фізичну силу для повернення свого майна, але лише як виключний випадок. 
ОСОБА_7 просив свідка поїхати з ним на зустріч із продавцем телефону, однак той відмовив у його проханні, оскільки на той час мав травму ноги. Свідку відомо, що ОСОБА_15 організував зустріч із продавцем через свою дівчину ОСОБА_18 . Деталей конфлікту свідок не повідомив через необізнаність. 
Крім того, судом були досліджені надані стороною обвинувачення для доведення вини обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення наступні письмові докази.
Зокрема, згідно витягу з кримінального провадження № 12025020030000071 про внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР 28.01.2025, того ж дня 26.01.2025 о 17:45 год двоє осіб чоловічої та жіночої статі, під приводом купівлі мобільного телефону, із застосуванням відносно потерпілого насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, в умовах воєнного стану, відкрито заволоділи належним ОСОБА_10 мобільним телефоном марки «iPhone 13 Pro», заподіявши останньому матеріальні збитки на суму 23800 грн.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.01.2025, ОСОБА_10 повідомив, що того ж дня по вул. К. Василенка, біля буд. 2 у м. Вінниці, невідома особа застосувала відносно нього сльозогінний газ, у той момент невідома особа жіночої статті, із якою він зустрічався з метою продажу свого мобільного телефону «iPhone 13 Pro», забравши телефон пішла у невідомому напрямку. Вартість телефону складає 23800 грн.
Згідно з довідкою КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» від 26.01.2025, ОСОБА_10 звернувся особисто до приймального відділення обласної клінічної лікарні. Останньому встановлено наступний діагноз: хімічний опік кон`юктиви обох очей І-ІІ ступеня. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, встановлено, що ОСОБА_10 поступив із діагнозом забій, внутрішньо шкірна гематома лівої половини грудної клітки, садна в/3 правого стегна.
Згідно судово-медичної експертизи №174 від 29.01.2025 у ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синець на боковій поверхні грудної клітки ліворуч, синець та садно на правому стегні; хімічний опік кон`юнктиви обох очей І-ІІ ступеня. Вказані ушкодження у ОСОБА_10 належать до легких тілесних ушкоджень, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 26.01.2025 р. Синець на боковій поверхні грудної клітки зліва, синець та садно на правому стегні, виникли від травматичної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, хімічний опік кон`юнктиви обох очей І-ІІ ступеня, міг виникнути від травматичної дії хімічного фактору.
В судовому засіданні було безпосередньо досліджено протокол огляду місця події від 26.01.2024 з ілюстрованими таблицями від 26.01.2025, згідно якого об`єктом огляду була відкрита ділянка місцевості, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. К. Василенка, 21. 
Суд вважає, що в даті документа допущена технічна помилка, а саме вказано 2024 рік замість 2025, оскільки обставини описані в протоколі мали місце саме 26.01.2025. Крім того, всі додані до протоколу світлини також датовані 26.01.2025 року. Відтак, підстав для визнання даного протоколу недопустимим доказом суд не вбачає. 
В результаті огляду вказаної території, згідно даного протоколу, було вилучено балон сльозогінного газу «Терен-4», металевий предмет, схожий на магазин до пневматичного пістолету, кульки з металу сірого кольору, діаметром близько 4 мм, сумку бежевого кольору. В подальшому вилучені речі були визнані речовими доказами згідно постанови слідчого від 27.01.2025 року. 
Згідно протоколу обшуку від 27.01.2025, дану слідчу дію було проведено 26.01.2025 року до постановлення ухвали слідчого судді на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України за адресою проживання ОСОБА_19 та ОСОБА_8 у АДРЕСА_1 . Під час обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro» з номером телефону НОМЕР_1 , коробка з-під пневматичного пістолету марки «ХВG», металеві кульки до пневматичного пістолета в пластиковій коробці, 1 газовий балончик використаний та 4 газових балончики не використаних, куртку жіночу різнокольорову (чорно-бежевого кольору), куртку чоловічу чорного кольору, мобільний телефон марки «Redmi» з номером НОМЕР_2 .
Згідно постанови слідчого від 27.01.2025 року, всі вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами. 
Ухвалою слідчого судді від 28.01.2025 надано дозвіл слідчому на проведення 27.01.2025 року невідкладної слідчої дії - обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, під час проведення невідкладного обшуку, згідно відповідного протоколу від 26.01.2025 року, ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.
Згідно протоколу огляду місця події від 27.01.2025 на відкритій ділянці місцевості на перехресті вул. Шевченка та вул. Нова в м. Калинівці, ОСОБА_19 добровільно вказав місце, де ним було викинуто пневматичний пістолет. В подальшому у вказаному місці працівниками поліції було виявлено пневматичний пістолет марки «ХВG». Згідно постанови слідчого від 27.012025 року предмет чорного кольору, ззовні схожий на пневматичний пістолет марки «XВG», № Р23M030015, було визнано речовим доказом.
Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що останній просить долучити до матеріалів кримінального провадження скріншоти листування у додатку ОLX з відповідними додатками на 7-ми аркушах (т. 1, а с. 122 - 129). На вказаних скіншотах зафіксовано спілкування через додаток «Оlх» між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , де останній висуває претензії з приводу батареї придбаного ним телефону, спочатку вимагає 3 тис. грн. компенсації, а після відмови потерпілого - погрожує проблемами. 
Протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 27.01.2025 встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 упізнав особу жіночої статі, зображену на фотознімку № 4 та зазначив, що саме ця невідома йому особа зустрілася з ним у АДРЕСА_2 , під приводом купівлі мобільного телефону. Згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото № 4 зображена ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 27.01.2025 встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 упізнав особу чоловічої статі, зображену на фотознімку № 3 та зазначив, що саме він у АДРЕСА_2 , застосувала відносно нього сльозогінний газ та фізичну силу. Згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками, на фото № 4 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 27.01.2025, свідок ОСОБА_17 упізнав особу жіночої статі, зображену на фотознімку № 4 як особу, яку він близько 18:00 год. 26.01.2025 року підвозив до Центрального автовокзалу у м. Вінниці. Згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками, на фото № 4 зображена ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 27.01.2025, свідок ОСОБА_17 упізнав особу чоловічої статті, зображену на фотознімку № 3 та зазначив, що близько 18:00 год. 26.01.2025 року підвозив його до Центрального автовокзалу у м. Вінниці. Згідно довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками, на фото № 4 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно протоколу від 27.01.2025 здійснено зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- та кінозйомки, відеозапису. В подальшому оптичний DVD-R диск об`ємом 4,7 Gb на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження «Ситуаційного центру» Вінницької міської ради визнано речовим доказом, відповідно до постанови слідчого від 29.01.2025. 
Судом було досліджено вищевказані відеозаписи, з яких вбачається наступне. 
Камери відеоспостереження розташовані послідовно по вул. К. Василенка у м. Вінниця, починаючи від перехрестя вул. Пирогова - Зодчих, в напрямку Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції. В 17:29:51 год. 26.01.2025, об`єктив камери відеоспостереження, що розташована на перехресті вул. Пирогова-Зодчих у м. Вінниці, фіксує рух у напрямку вул. К. Василенка двох осіб, особи жіночої статі із довгим волоссям, у куртці із «леопардовою» текстурою, сірих джинсах, та особи чоловічої статі, що одягнений у куртку чорного кольору, капюшон бежевого кольору, штани чорного кольору, особи чоловічої та жіночої статі прямують в напрямку вул. Костянтина Василенка у м. Вінниця. В 17:31:27 год. 26.01.2025 об`єктив камери відеоспостереження, що розташований на перехресті вул. К. Василенка - Польова, фіксує рух двох вказаних осіб жіночої та чоловічої статі, які рухаються у напрямку вул. Костянтина Василенка у м. Вінниці. За наявності достатньої оглядовості встановлено, що особою чоловічої статі є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а особою жіночої статі є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В 17:32:55 год. 26.01.2025 об`єктив камери відеоспостереження фіксує рух ОСОБА_7 та ОСОБА_12 в напрямку вул. К. Василенка у м. Вінниці, при цьому через ліве плече ОСОБА_7 одягнена бежева сумка.
Також безпосередньо в судовому засіданні було досліджено відеозаписи із камер відеоспостереження Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, які були визнані речовим доказом, згідно постанови слідчого від 27.01.2025. 
В огляду було встановлено, що камери відеоспостереження розташовані послідовно по вул. К. Василенка у м. Вінниця, починаючи від перехрестя вул. Пирогова - Зодчих в напрямку Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції.
Так о 17:37:07 год. 26.01.2025 об`єктив камери відеоспостереження фіксує рух ОСОБА_7 та ОСОБА_12 по тротуару зі сторони вул. К. Василенка в напрямку Вінницької ОДПІ. У подальшому вони підходять до лавки, що розташована ближче до входу до Вінницької ОДПІ, після короткотривалого спілкування, ОСОБА_7 , на голові якого одягнений капюшон, прямує у бік будівлі Вінницької ОДПІ, а ОСОБА_12 залишається на місці біля лавки. 
Згодом, о 17:46:48 год. 26.01.2025 об`єктив камери відеоспостереження фіксує рух особи чоловічої статі, одягненої у світлі штани, зі сторони вул. А. Первозваного у м. Вінниці. Вказаною особою є потепілий ОСОБА_10 , який підходить до ОСОБА_12 та незабаром передає їй у руки предмет, який остання починає оглядати. 
У подальшому, о 17:47:54 год. 26.01.2025, об`єктив камері відеоспостереження фіксує, як ОСОБА_7 , що перебував із боку будівлі Вінницької ОДПІ, прямує до потерпілого та ОСОБА_12 , в руках якої досі перебуває предмет, який вона оглядає. Після чого між обвинуваченим та потерпілим відбувається розмова, під час якої ОСОБА_7 неодноразово звертається до ОСОБА_12 , яка стояла із телефоном в руках. Після чого між чоловіками відбувається сутичка, в ході якої ОСОБА_10 намагається відштовхнути обвинуваченого, а останній застосовує газовий аерозоль. В цей час ОСОБА_12 прямує у напрямку тротуару. 
Між обвинуваченим та потерпілим відбувається боротьба, в ході якої обоє перебувають у напівзігнутому положенні та в ході боротьби поступово переміщуються напрямку входу до адміністративної будівлі Вінницької ОДПІ. 
В 17:49:55 год. 26.01.2025 ОСОБА_7 дістає лівою рукою із кишені куртки предмет чорного кольору, ззовні схожий на пістолет та спрямовує його у напрямку ділянки ніг та тулубу потерпілого. Вже о 17:50:04 год. 26.01.2025 ОСОБА_7 поміщає до своїх штанів предмет чорного кольору, ззовні схожий на пістолет, який він раніше дістав зі своєї кишені та спрямовував у бік потерпілого. У подальшому обоє учасників переміщаються ближче до входу Вінницької ОДПІ та не потрапляють до зони охоплення камери відеоспостереження. 
В 17:51: год. 26.01.2025 до проїжджої частини зі сторони вул. А. Первозванного під`їжджає автомобіль чорного кольору. В 17:53:58 год. 26.01.2025 ОСОБА_7 вибігає від входу Вінницької ОДПІ в напрямку авто чорного кольору, сідає на заднє праве сидіння, після чого автомобіль прямує в напрямку перехрестя вул. Пирогова - Зодчих у м. Вінниці. Вже о 18:00:12 год. 26.01.2025 до парковки прибуває автомобіль Національної поліції України, та в подальшому ОСОБА_10 спілкується із працівниками поліції. 
В судовому засіданні також було досліджено протокол слідчого експерименту від 21.02.2025 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_12 . За результатом огляду відеозапису вказаної слідчої дії було встановлено, що свідок розповіла за яких обставин і з яких причин вона разом із ОСОБА_7 опинилась 26.01.2025 року надвечір біля будівлі Вінницької ОДПІ по вул. К. Василенка у м. Вінниці, а також на місці показала розташування та дії учасників конфлікту на його початку та в подальшому. Зокрема, ОСОБА_12 показала місце, де вона за вказівкою ОСОБА_7 очікувала ОСОБА_10 з телефоном. Коли потерпілий прийшов та передав їй до рук мобільний телефон, до них підійшов ОСОБА_7 та розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_10 , а їй кілька разів сказав, аби вона з телефоном йшла до машини таксі. Коли ОСОБА_7 розпилив під час бійки із потерпілим газовий балончик, свідок пішла з місця події в напрямку проїзної частини, де їх очікувало таксі, та відповідно показала на місці напрямок свого руху, а також місце бійки, коли вона уходила. Свідок також вказала, що ОСОБА_7 забрав у неї телефон, який їй дав ОСОБА_10 для огляду, після чого скинув всі налаштування до заводських та встановив всі свої налаштування, акаунти і додатки. 
Згідно судово-товарознавчої експертизи №265/25-21 від 05.02.2025 ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «Apple» лінійка «Iphone 13 Pro» з об`ємом пам`яті 256 GB в корпусі кольору Sierra Blue, бувшого у використанні, при умові робочого стану та збереженню всіх функцій, що відповідні даній моделі станом на момент вчинення злочину, а саме станом на 26.01.2025 складала 23436, 00 грн. 
Згідно судової експертизи зброї №СЕ-19/102-25/2533-БЛ від 05.02.2025 встановлено, що пістолет, який був вилучений 27.01.2025 під час огляду місця події у м. Калинівці на перехресті вулиць Шевченка та Нової, є пневматичним газобалонним пістолетом моделі «XВG» № НОМЕР_3 , промислового виготовлення, виробництва Туреччини, призначеним для тренування стендової стрільби металевими кульками, діаметром до 4,5 мм, з використанням 8 і 12 грамових балончиків з СО2. 
Згідно протоколу огляду від 07.03.2025 було встановлено, що мобільний телефон «Iphone» моделі «13 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 у корпусі кольору « ОСОБА_20 », що поміщений до спец пакету НПУ WAR 1168179 має пароль доступу 316591, телефон містить обліковий запис «iCloud» на ім`я ОСОБА_7 . Крім того, на мобільному телефоні наявні інстальовані застосунки, соціальна мережа «Instagram», «Telegram». У правому верхньому куті наявна потертість. У галереї мобільного телефону виявлено фотознімки на яких зображений ОСОБА_7 , також у галереї наявні скріншоти листування із соціальної мережі «Instagram». Під час огляду потерпілий ОСОБА_10 впізнав вказаний мобільний телефон за такими характерними ознаками: наявність потертості у правому верхньому куті, ідентифікаційні ознаки - номери ІМЕІ.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. 
Згідно зі ст. 62 Конституції України та Рішенням Конституційного Суду України від 20.10.2001 № 12-рп/2011 обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Стороною захисту не наведено суду, а судом не встановлено в ході судового розгляду жодної безумовної підстави для визнання будь-якого із доказів недопустимими з підстав порушення кримінально-процесуального законодавства чи прав обвинуваченого ОСОБА_7 .
Суд всебічно та ретельно дослідивши обставини справи вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_19 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, що підтверджується показаннями самого обвинуваченого, потерпілого, свідків та відео, письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_10 через додаток «Оlх» наприкінці 2024 року мобільний телефон. Через кілька тижнів у ОСОБА_7 виникли проблеми із вказаним телефоном, у зв`язку із чим він так само через додаток почав вимагати у потерпілого грошові кошти у розмірі 3 тис. грн. на ремонт телефону. Оскільки останній відмовився, мотивуючи тим, що мобільний телефон був у використанні та під час його купівлі ніяких проблем виявлено не було, ОСОБА_7 почав погрожувати останньому проблемами, після чого був заблокований ОСОБА_10 у додатках. Дана обставина визнається і підтверджується як показаннями самого обвинуваченого, так і потерпілого та свідків, а також дослідженими скірншотами з їх переписки у додатку. 
Після відмови потерпілого у відшкодуванні коштів, ОСОБА_7 почав шукати варіанти фізичного примусу останнього до виконання своїх вимог. Зокрема, він звернувся до свого товариша ОСОБА_13 за допомогою та просив останнього підшукати ще хлопців для того, аби спільно за рахунок фізичної переваги, змусити потерпілого віддати йому кошти у сумі, яку він на власний розсуд вирішив достатньою для компенсації за неналежний технічний стан придбаного ним телефону. Дана обставина підтверджується як показами свідка, наданими ним у судовому засіданні, так і дослідженою перепискою між ним та обвинуваченим у відповідному мобільному додатку. 
Після того, як обвинувачений не зміг зібрати знайомих та друзів для впливу на потерпілого, він вирішив діяти сам. З цією метою він переконав свою дівчину ОСОБА_12 допомогти йому сконтактувати із продавцем телефону, який його заблокував у додатку. ОСОБА_7 з акаунту останньої та за допомогою її телефону обрав на сторінці ОСОБА_10 у додатку «Оlх» інший мобільний телефон та від її імені домовився про зустріч начебто з метою його придбання. Суд бере до уваги, що дійсного наміру купити цей телефон не було ні у самого ОСОБА_7 , ні у його дівчини - ОСОБА_12 . Дану обставину визнав і сам обвинувачений, і свідок ОСОБА_12 .
На зустріч із потерпілим обвинувачений взяв наявний у нього пневматичний пістолет, а по дорозі придбав ще й газовий балончик. Як вказав обвинувачений, взяв дані речі із собою він начебто із метою самооборони, однак дане твердження спростовується наступними доказами. В ході попередньої переписки із потерпілим, саме ОСОБА_7 проявляв агресію, погрожував проблемами, а також шукав серед своїх друзів допомоги для створення фізичної переваги над ОСОБА_10 для його примусу для передачі коштів. Навіть товариш обвинуваченого ОСОБА_13 , допитаний як свідок, визнав, що у розмові із обвинуваченим останній не заперечував можливість фізичного чи силового примусу потерпілого для передачі коштів ОСОБА_7 . Крім того, у всіх попередніх розмовах ОСОБА_10 не проявляв жодної агресії та не висловлював ніяких погроз. Якби у ОСОБА_7 не було наміру вжити якихось примусових заходів по відношенню до потерпілого, у нього були відсутні підстави вважати, що йому потрібні будуть для самооборони від потерпілого пістолет та газовий балончик. 
В подальшому ОСОБА_7 спланував час та місце зустрічі із потерпілим, зокрема були обрані темна пора доби та безлюдне місце. Обвинувачений також вказав ОСОБА_12 на її роль у вказаних подіях, а саме - вона мала взяти у потерпілого для огляду мобільний телефон, а після появи самого ОСОБА_7 , вона повинна була одразу із телефоном покинути місце подій та піти сісти до таксі, яке також було заздалегідь замовлено обвинуваченим, і очікувати на останнього у машині. Свідок ОСОБА_12 а також потерпілий підтвердили, що на момент конфлікту обвинувачений не просив у ОСОБА_10 коштів на ремонт раніше придбаного ним телефону, не пропонував повернути його за гроші. 
Таким чином, намір ОСОБА_7 з самого початку був спрямований саме на заволодіння мобільним телефоном потерпілого, а твердження захисника про наявність в його діях такого складу кримінального правопорушення як самоправство є голослівним, нелогічним, суперечливим та повністю спростовується дослідженими письмовими доказами і показами свідків. Адже тільки телефон опинився в руках ОСОБА_12 , обвинувачений сказав останній піти до таксі, а сам залишився аби затримати потерпілого. Оскільки останній почав чинити активний спротив діям нападника, ОСОБА_7 застосував спочатку газовий балончик, а оскільки це не допомогло, в подальшому пневматичний пістолет, розрядивши у ОСОБА_10 майже всю обойму пістолету. 
Всі подальші вчинки ОСОБА_7 лише підтвердили його намір саме на заволодіння телефоном потерпілого, адже він спочатку невідкладно вжив всіх заходів для уникнення дистанційного блокування терміналу потерпілим, скинувши всі налаштування до заводських, а потім того ж вечора встановив на нього свої налаштування та контакти. Крім того, зі слів свідка ОСОБА_12 , обвинувачений пропонував одному зі своїх знайомих купити цей телефон у нього. 
Отже, наведені факти спростовують позицію захисту щодо наявності в діях обвинуваченого наміру реалізувати своє дійсне або уявне право незаконними методами, зокрема усупереч волі власника вилучити його майно в рахунок погашення боргу. В даному випадку ніякого боргу не існувало, наміру саме тимчасового вилучення майна не було, беручи до уваги вищенаведені обставини заволодіння та подальшого розпорядження відібраним майном потерпілого. З самого початку ОСОБА_7 планував саме привласнити собі телефон потерпілого, не вимагаючи у останнього ніяких дій щодо компенсації можливої шкоди та не пропонуючи йому, наприклад, повернути несправний телефон. 
Воєнний стан в Україні було запроваджено Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та востаннє продовжено Указом Президента України від 12 січня 2026 року № 40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2026. № 4757-IX .
До фізичного насильства, що є ознакою розбою, також належить насильство, яке реально не завдало шкоди життю, але за фактичних обставин у момент застосування створювало реальну загрозу для життя потерпілого. Такою реальною загрозою для життя потерпілого було використання обвинуваченим пневматичного пістолету та постріли з нього. У темну пору доби потерпілий не міг визначити, чи був пістолет справжнім чи ні, відтак вважав його таким, що може позбавити його життя.
Використання газового балончика під час заволодіння чужим майном створює склад розбою у тому випадку, якщо застосування газової речовини або погроза її застосування під час вчинення злочину було чи могло бути небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. 
Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Відтак суд бере до уваги, що даними судово-медичної експертизи №174 від 29.01.2025, у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження: синець на боковій поверхні грудної клітки ліворуч, синець та садно на правому стегні; хімічний опік кон`юнктиви обох очей І-ІІ ступеня. Вказані ушкодження у ОСОБА_10 належать до легких тілесних ушкоджень, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 26.01.2025 року. 
За загальним визначенням розбій як злочин проти власності це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападнику або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Метою погрози є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Головним критерієм реальності погрози під час розбою є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Відтак, за результатами дослідження доказів у кримінальному провадженні, у тому числі й показань самого потерпілого, судом беззаперечно встановлено, що у той момент, коли ОСОБА_7 спрямував на потерпілого предмет, схожий на пістолет та вистрелив 8 разів, останній безсумнівно вважав такі дії обвинуваченого направленні на позбавлення його життя. 
Сукупність вказаних доказів та досліджених обставин надає підстави стверджувати, що винуватість ОСОБА_19 є доведеною, досліджені в судовому засіданні докази містять достатні дані для підтвердження наявності умислу в обвинуваченого, корисливості його дій, вчинених для досягнення його мети.
Враховуючи наведене суд вважає, що винуватість ОСОБА_19 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та визнає винним ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, а також особу обвинуваченого. 
Зокрема, судом враховано характеристику обвинуваченого, видану директором КП «УК Житловик» від 27.01.2025, згідно якої скарг та зауважень від мешканців на ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не надходило. 
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/733 від 14.02.2019 вбачається, що  ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчався в даному закладі освіти з 09.09.2020 по 30.05.2024, має гарний загальний розвиток, за характером врівноважений, дисциплінований, дружній, підтримує дружні стосунки з усіма учнями, має авторитет з усіма однокласниками. Правила поведінки завжди виконує.
Згідно з характеристикою директора ДЮФЛ «Поділля» від 27.01.2025, ОСОБА_19 проявляв лідерські якості, вимогливий до себе, старанний на тренуваннях, виконував тренерські настанови, по характеру спокійний, комунікабельний в колективі. 
Згідно довідки КП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» від 18.02.2025 ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на диспансерному наркологічному обліку не перебуває та за медичною психіатричною допомогою не звертався.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_19 , суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. 
Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_19 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; особливості й обставини вчинення кримінальних правопорушень (інкриміноване ОСОБА_19 кримінальне правопорушення було вчинене ним в неповнолітньому віці), особу обвинуваченого (раніше несудимого, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації та місцем навчання характеризується з позитивної сторони, злочин вчинив вперше).
Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.
В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.
Згідно ст.102 КПК покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців до десяти років, крім випадків, передбачених пунктом 5 частини третьої цієї статті. Неповнолітні, засуджені до покарання у виді позбавлення волі, відбувають його у спеціальних виховних установах.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 102 КПК покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому за особливо тяжкий злочин - на строк не більше десяти років.
Відповідно до ст. 98 КПК до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань:1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) пробаційний нагляд; 5) позбавлення волі на певний строк.
Згідно з ч.1 ст.103 КПК при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
За вищевикладених обставин суд, проаналізувавши поведінку обвинуваченого, а саме: не визнання вини, відмова у відшкодуванні витрат і шкоди потерпілому, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи юний вік обвинуваченого, вчинення ним злочину неповнолітнім, позицію прокурора, який вважає, що виправлення обвинуваченої та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, думку потерпілого щодо міри покарання, дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_7 необхідно і доцільно призначити реальну міру покарання ближче до меншої межі санкції статті обвинувачення, при цьому з урахуванням  ст.102 КПК.
Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
В межах даного кримінального провадження обвинуваченому було обрано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2026 по справі №127/3296/25 запобіжний захід домашній арешт у період доби з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв, строк дії домашнього арешту до 27.03.2025 року.
Згідно з протоколом затримання від 27.01.2025 ОСОБА_7 було затримано 27.01.2025 в порядку ст. 208 КПК України.
Окрім того, оскільки застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту в певну пору доби втратив свою дію з 27.03.2025, після чого клопотань про застосування відносно нього нового запобіжного заходу прокурором заявлено не було, тому підстав для обрання будь-якого нового запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили суд не вбачає. 
Згідно з ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне з законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 3712 грн 20 коп, оскільки їх проведення було обумовлено розслідуванням скоєного обвинуваченим злочину.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_10 у порядку ст. ст. 127-129 КПК України цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення на його користь завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 23 612,38 грн. та моральної шкоди у розмірі 80 000,00 гривень, витрат на правову допомогу, суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, а шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. 
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Положення частини 1 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 6 цієї ж статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Свої позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди потерпілий мотивував тим, що внаслідок вчиненого ОСОБА_7 злочину із його власності вибув належний йому мобільний телефон, вартість якого згідно судової експертизи якраз і складає 23 612,38 грн. Щодо розміру моральної шкоди потерпілий зазначив, що саме моральні стражданнями позначені негативні зміни у його житті як потерпілого у кримінальному провадженні: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні пережитих подій, переживання психологічного дискомфорту. 
Обвинувачений ОСОБА_7 цивільний позов не визнав у повному обсязі, зазначивши, що вилучений ним у потерпілого мобільний телефон в подальшому було визнано речовим доказом і передано на зберігання до камери речових доказів, а після розгляду справи він має бути повернутий ОСОБА_10 . Отже після повернення телефону потерпілому, у останнього відсутні стверджувати про наявність у нього матеріальної шкоди. Щодо моральної шкоди обвинувачений заявив, що оскільки він заперечує свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, вказані події були спровоковані саме поведінкою потерпілого, отже і відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_10 моральної шкоди та витрат на правову допомогу. 
Щодо наявності підстав для задоволення цивільного позову в частині матеріальної шкоди суд звертає увагу на ту обставину, що викрадення у потерпілого мобільного телефону сталось у січні 2025 року, з того часу він вибув із його володіння. На відміну від його вартості на момент викрадення, яка згідно висновку експерта складала 23 612,80 грн, на день ухвалення вироку становить значно меншу вартість в силу ряду об`єктивних причин. Зокрема, пройшло майже півтора року від вказаних подій, отже модель застаріла. Крім того, вказаний мобільний телефон як речовий доказ було оглянуто в судовому засіданні, однак його не змогли належним чином включити через розрядженість тривалий час батареї, що негативно впливає на технічний стан всього пристрою, зміну налаштувань обвинуваченим, поки він перебував у його розпорядженні та сліди пошкоджень на корпусі, які з`явились під час вказаних подій. 
Згідно з положеннями п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Факт заподіяння шкоди доводить позивач, який повинен у підтвердження своїх доводів про заподіяння йому моральної шкоди надати докази застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми тощо.
Право на відшкодування шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування - це процесуальна вимога надати можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.
Також, слід враховувати п. 9 постанови Пленуму № 4, відповідно до якого, крім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових витрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
В рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12.07.2007). 
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 752/17832/14-ц.
На переконання суду, розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, має бути достатнім насамперед для можливості відновлення потерпілим повноцінного та нормального ритму життя. Моральна шкода за своїм змістом не повинна бути способом вирішення всіх майбутніх можливих побутових і не тільки проблем. 
Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює завдану потерпілому ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 гривень. 
Крім того, стягненню підлягає розмір витрат на правову допомогу, які понесені потерпілим та розмір яких підтверджується відповідними письмовими документами. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 187 КК України, ст. ст. 124, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим  ОСОБА_7  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. 
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_7  рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_7  у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 27.01.2025 по 29.01.2025 включно. 
Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_7  на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 3712,20 грн. 
Позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_10 , у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 23 612,38 грн., у відшкодування моральної шкоди - 20 000,00 грн., а також у відшкодування понесених витрат на правову допомогу - 10 000,00 грн. 
В решті вимог цивільного позову відмовити. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2025 по справі № 127/2975/25 у межах кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР №12025020030000071 від 26.01.2025, на майно, вилучене 27.01.2025 під час огляду місця події, за адресою: у м. Калинівка, Вінницької області, на перехресті вулиць Шевченка та Нової, а саме на предмет чорного кольору, ззовні схожий на пневматичний пістолет марки «XBG» № НОМЕР_6 . 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2025 по справі № 127/2981/25, на майно, яке вилучено під час обшуку 27.01.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13 Pro» з номером НОМЕР_1 , ідентифікаційні ознаки ІМЕІ - 1) НОМЕР_7 , 2) НОМЕР_8 , який поміщено до спецпакету НПУ №WAR1168179 та опечатано;
- коробка від пневматичного пістолету марки «XBG», яка поміщена до спецпакету НПУ №PSP6106568 та опечатано;
- металеві кулі до пневматичного пістолету в пластиковій коробці, 1 газовий балончик використаний, 4 газових балончика цілих не використані, які поміщено до спецпакету НПУ №PSP6106570 та опечатано;
- куртка жіноча різнокольорова (чорно-бежевого кольору) невідомого бренду, яка поміщена до спецпакету НПУ №QYH0069533 та опечатано;
- куртка чоловічка бренду «Staff» розмір «L» чорного кольору яка поміщена до спецпакету НПУ №QYH0069490 та опечатано;
- мобільний телефон марки «Redmi» з номером НОМЕР_2 , ідентифікаційні ознаки ІМЕІ 1) НОМЕР_9 , 2) НОМЕР_10 , який поміщено до спецпакету НПУ №WAR1168178 та опечатано. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2025 по справі № 127/2973/25 на майно, яке вилучено під час огляду 26.01.2025, в рамках кримінального провадження № 12025020030000071 внесеного до ЄРДР 26.01.2025, а саме: аерозольний контейнер сірого кольору із написом «Терен 4», сумку бежевого кольору, 9 металевих кульок із металу сірого кольору, металевий предмет ззовні схожий на магазин від пневматичного пістолету.
Речові докази у кримінальному провадженні № 12025020030000071, а саме: 
- оптичний DVD-R диск об`ємом 4,7 Gb на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження Вінницької ОДНІ ГУ ДФС у Вінницькій області що розташовується за адресою: м. Вінниця, вул. Костянтина Василенка 21 - залишити при матеріалах кримінального провадження; 
- оптичний DVD-R диск об`ємом 4,7 Gb на якому містяться відеозапис із камер відеоспостереження «Ситуаційного центру» Вінницької міської ради (м. Вінниця, вул. Соборна 59, ЄДРПОУ: 25512617) - залишити при матеріалах кримінального провадження; 
- пневматичний газобалонний пістолет чорного кольору, моделі «XВG», серійний № D23M030015, магазин до пістолету, 5 балончиків із вмістом СО2 ТМ «Crossman», кулі із металу сірого кольору калібру 4,5 мм ТМ «Umarех» у полімерному прозорому контейнері, коробку від пневматичного газобалонного пістолету чорного кольору, моделі «XВG», серійний № D23M030015, залишки первинних пакувань що поміщені до спецпакету НПУ PSP 4134587, згідно квитанції №305 від 06.03.2025 - знищити.
Згідно квитанції № 281 від 04.02.2025 року:
-аерозольний контейнер сірого кольору із написом «Терен 4», що поміщений до картонної коробки - знищити.
-сумка бежевого кольору, що поміщена до спецпакету НПУ СУ PSP 6106574- повернути власнику.
- 9 металевих кульок із металу сірого кольору, що поміщені до паперового конверту та металевий предмет ззовні схожий на магазин від пневматичного пістолету що поміщений до паперового конверту- знищити.
-коробка від пневматичного пістолету марки «XBG», яка поміщена до спец, пакету НПУ №PSP6106568 - знищити.
-металеві кулі до пневматичного пістолету в пластиковій коробці, 1 газовий балончик використаний, 4 газових балончика цілих не використані, які поміщено до спец, пакету НПУ №PSP6106570 - знищити.
-куртка жіноча різнокольорова (чорно-бежевого кольору) невідомого бренду, яка поміщена до спецпакету НПУ №QYH0069533 - повернути власнику.
-куртка чоловічка бренду «Staff» розмір «L» чорного кольору яка поміщена до спецпакету НПУ №QYH0069490 - повернути власнику.
-мобільний телефон марки «Redmi» з номером НОМЕР_2 , ідентифікаційні ознаки ІМЕІ - 1) НОМЕР_9 , 2) НОМЕР_10 , який поміщено до спец, пакету НПУ №WAR1168178 - повернути власнику.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: