Справа № 369/3452/26  суддя в І-й інстанції Гришко О.М.
Провадження № 33/824/2382/2026 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
Іменем України
01 червня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 адвоката Півторак Руслани Анатоліївнина постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 січня 2026 року серії ЕПР1 № 578039, 28 січня 2026 року близько 22 год. 34 хв. в селі Софіївська Борщагівка по вул. Леоніда Каденюка, 28, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «GEELY» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат 0,35‰ проміле, тест № 23. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2026 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000.00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Півторак Р.А. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Півторак Р.А. зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, а також допущено порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з незабезпеченням йому можливості надати самостійно пояснення у справі, не вручення доказів, які підлягають врученню відповідно до вимог КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів у обов`язковому порядку (акту огляду, направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я) та не вручення протоколу про адміністративне правопорушення. Із долученого до матеріалів справи відеозапису з бодікамери патрульного поліцейського слідує, що на ньому не зафіксовано саме факту керування. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 виходить з припаркованого авто, у якому просто сидів на водійському сидінні та очікував на свого знайомого, якому автомобіль і належить. Знаходження особи за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Також у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано конкретно час інкримінованого правопорушення, що має суттєве значення для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності (вказано близько 22 год. 34 хв.). Якщо звернути увагу на відеозапис, то фіксування на бодікамеру було розпочато взагалі о 22:51:54 год. Зазначене свідчить про неузгодженість даних зазначених протоколі та долучених до нього доказах. Відсутність доказів керування на відеозаписі з бодікамери поліцейського або у показаннях як мінімум двох свідків свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, дізнавшись про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 , до суду було подано позовну заяву до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Процедура огляду на стан сп`яніння на відеозаписі зафіксована у проміжок часу 01 хв. 15 с. до 4 хв. 30 с. Поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на вибір на місці або у лікаря-нарколога. Поліцейським було зазначено, що якщо ОСОБА_1 погодиться проходити огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, то до медичного закладу йому потрібно буде йти пішки. У направленні зазначено Ірпінську центральну районну поліклініку, а місце вчинення адміністративного правопорушення, яке зазначено у протоколі, знаходиться за адресою: с. Софїївська Борщагівка, вул. Леоніда Каденюка, буд. 28. Відстань між зазначеними локаціями становить 26 км., що свідчить про абсурдність вимоги поліцейського про те, що ОСОБА_1 повинен пішки у пізній час доби якимось чином дістатися до медичного закладу. Поліцейський зобов`язаний доставити особу до медичного закладу, а не повідомити їй, що вона може дістатись туди пішки. Усвідомлюючи, що за таких умов він скоріш за все не матиме змоги дістатись медичного закладу, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці. ОСОБА_1 , виконуючи інструкції поліцейського, подув у прилад «Drager». Одразу після цього патрульний повідомив, що ОСОБА_1 подув неправильно та що необхідно буде заново проходити огляд. Вже буквально через 1 хв. після проходження огляду та повідомлення поліцейського про те, що огляд потрібно пройти повторно, прилад «Drager», перебуваючи в руках у патрульного, запищав. Поліцейським було повідомлено, що в результаті огляду стан сп`яніння становить ніби то 0,35 проміле алкоголю в крові. Разом з тим, показник приладу «Drager» не було продемонстровано ОСОБА_1 , а також його не видно на відеозаписі, що призводить до обґрунтованих сумнівів у об`єктивності дій поліцейських та відповідності показника стану сп`яніння даним, які зазначені у протоколі огляду. Акт огляду не було вручено ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою приладу «Drager». Поліцейськими одразу було розпочато оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та не з`ясовано у ОСОБА_1 чи погоджується він з результатами огляду, чи є в нього якісь зауваження та не було запропоновано, у разі непогодження з результатами огляду на місці, проїхати до лікаря-нарколога. Процедура відібрання пояснень у ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписів у проміжку часу з 27 хв. 00 с. до 35 хв. 20 с. З даного фрагменту відеозапису видно, що поліцейський не запитав у ОСОБА_1 чи бажає той дати пояснення, не роз`яснив йому можливість не давати пояснень. Патрульний самостійно на власний розсуд написав пояснення ніби то від імені ОСОБА_1 і не надавши можливості йому з такими поясненнями ознайомитись, коротко переказав їх зміст. В подальшому поліцейський запитав ОСОБА_1 чи погоджується з тим, що було йому коротко переказано. Не отримавши від ОСОБА_1 відповіді, поліцейській наказав йому розписатись в двох місцях даного документу. Поліцейський не роз`яснив право не підписуватись у поясненнях. ОСОБА_1 не було вручено протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейські не надали ОСОБА_1 можливості висловити зауваження чи пояснення щодо його змісту.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника  ОСОБА_1 адвоката Півторак Р.А.та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до п. 2, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
У відповідності до п. 6 розділу ІІ даної інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин. 
Судом встановлено, що 28 січня 2026 року близько 22 год. 34 хв. в селі Софіївська Борщагівка по вул. Леоніда Каденюка, 28, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «GEELY» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат 0,35‰ проміле, тест № 23.
Відеозапис, що міститься у матеріалах справи, відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. 
З наданого суду відеозапису вбачається, що поліцейський вказав ОСОБА_1 , що від нього відчувається запах алкоголю та запитав, що він вживав. ОСОБА_1 зазначив, що нещодавно випив пляшку пива (запис 00:45). Поліцейськими було з`ясовано, чи бажає ОСОБА_1 проти огляд на місці зупинки транспортного засобу, було роз`яснено можливість проїхати в лікарню для проведення огляду (запис 01:20). ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки автомобіля (запис 02:20). З результатом огляду 0,35 проміле ОСОБА_1 погодився та визнав його. При цьому, ОСОБА_1 вказав, що не правий (запис 07:25) та зазначав, що у нього є 200 доларів.
Відсутність на відеозаписі факту керування автомобілем не свідчить про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки зазначене доводиться сукупністю інших доказів.
Так, з наданого суду відео вбачається, що ОСОБА_1 виходить з місця водія з автомобіля з увімкненим світлом. Автомобіль знаходився безпосередньо біля проїжджої частини, біля парковки «NOVUS». Протягом спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечував факту керування ним автомобілем. Більш того, визнав свою вину, вказавши, що він не правий (07.25 відеозапису).
Надані у суді апеляційної інстанції пояснення захисника щодо порушення права ОСОБА_1 на захист, повністю спростовані наявним у матеріалах справи відеозаписом. До того ж, на відео не зафіксовано тверджень поліцейського, що до медичного закладу ОСОБА_1 потрібно буде йти пішки.
Як зазначалось вище, відповідно до Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Згідно Розділу ІІІ вказаної Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я.
У даному випадку, ОСОБА_1 не згоди з результатами огляду, проведеним працівниками поліції на місці зупинки автомобіля не висловлював, а тому, підстав для проведення огляду у закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського не було.
Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керуваннятранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи відсутність його вини у вчиненому.
Відповідно доч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 адвоката Півторак Руслани Анатоліївнизалишити без задоволення. 
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Повне судове рішення виготовлене 04 червня 2026 року.

Суддя В.О. Фінагеєв