Справа № 732/375/26 
Провадження 2/732/359/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., секретар - Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 550221-КС-001 від 31.07.2025 року в розмірі 123690,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 31.07.2025 відповідач уклав з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» договір про надання кредиту № 550221-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 48000 грн шляхом перерахування їх на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . Відповідач зобов`язання належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 12150 грн , а тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду.
17 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
У судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. 
Представник позивача у позові заявив клопотання про розгляд справи за наявними доказами за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за місцем реєстрації його проживання, підтвердженою інформацією із Єдиного державного демографічного реєстру. Крім того, відповідачу направлялася судова кореспонденція за адресою, вказаною у позовній заяві: АДРЕСА_1 . Згідно із відмітками поштового відділення поштові відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання не отримані адресатом, наявні відмітки, що адресат відсутній за вказаною адресою.
18.03.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач заявлені позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх безпідставними, оскільки жодних кредитних договорів з позивачем від не укладав, кредитних коштів ані від позивача, ані від інших фінансових установ він не отримував. Відповідач вказує, що належних та допустимих доказів того, що саме він укладав спірний кредитний договір, підтверджував його укладення електронним підписом або іншим способом, а також отримання ним кредитних коштів позивачем не надано. Він втратив доступ до телефону, у липні 2025 року було втрачено мобільний телефон, через перебування на службі він не мав можливості оперативно реагувати на неправомірні дії третіх осіб, на користь позивача сам він будь-яких платежів не проводив. У задоволенні позову просить відмовити.
18.03.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності. До заяви відповідачем долучено копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 та посвідчення офіцера НОМЕР_3 (а. с. 172-176).
Представник позивача після отриманого відзиву звернувся до суду із додатковими поясненнями по справі (а.с.181-243) та із клопотанням про витребування інформації із банку, яка витребувана у подальшому на підставі ухвали суду від 22.04.2026. Інформація надійшла 01.06.2026.
Вивчивши матеріали справи та письмові докази, з`ясувавши вимоги та заперечення сторін, визначившись із нормою права, яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд дійшов висновку про підстави для часткового задоволення позову.
Встановлено, що відповідач, ідентифікований кредитодавцем як ОСОБА_1 31.07.2025 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 550221-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA 8383 на номер телефону НОМЕР_4 , який було введено позичальником. Відповідно до п.1 Договору кредиту БІЗНЕС ПОЗИКА надало позичальнику грошові кошти в сумі 48000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності. Гроші були перераховані на картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Позичальник сплатив тільки 12150 грн, а решту боргу не повертає.
Згідно п.2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту наявну на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Відповідно до п. 5.1 Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. 
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
По справі встановлено, що позичальник, ідентифікований кредитодавцем як ОСОБА_1 , через веб-сайт кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему подав Заявку на отримання кредиту, де вказав і свій мобільний номер і номер свого карткового рахунку.
Вкрадення його мобільного телефону, персональних даних тощо будь-якими доказами не доводиться.
Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачено законодавством України, зокрема, статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Паспорт споживчого кредиту, а також про умови договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця (п. 7.3.1 договору).
Позичальник ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватися їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням (п. 11.4.4 договору).
У договорі міститься графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Електронним підписом підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.28-34)
У повідомленні, сформованому ТОВ «Бізнес Позика», наведено детальний опис дій, вчинених сторонами при укладанні кредитного договору (а.с. 96-97).
Так, маючи намір укласти з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» кредитний договір, позичальник, використовуючи номер телефону, здійснив перехід до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства та зайшов до особистого кабінету, надавши в подальшому всю необхідну інформацію для формування товариством належної пропозиції клієнту. Товариством надано клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання, для чого направлено на номер телефона відповідача повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA- 8383для підписання паспорта споживчого кредиту. Після підписання паспорта споживчого кредиту клієнтом товариство направило клієнту індивідуальну оферту з відправленням в смс-повідомленні на номер телефона одноразового ідентифікатора UA-.8383 Після підписання клієнтом умов оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором товариство направило клієнту в ІТС підтвердження вчиненого електронного правочину у формі електронного документа (а.с. 96-97).
Фінансова установа зобов`язання за кредитним договором від 31.07.2025 виконала та зарахувала на банківську картку НОМЕР_5 грошові кошти в сумі 48000,00 грн. Успішність проведення зарахування в системі відповідних платежів підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід», в якій зазначено, що призначенням платежу є: «Перерахування коштів ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору № 550221-КС-001 від 31.07.2025 без ПДВ (а.с.99).
Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» повідомив суд, що картка № НОМЕР_1 емітована ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 . 31.07.2025 сума 48000 грн зарахована о 17:42:46 (а.с.9-15,16-21 том 2). Таким чином, ОСОБА_1 був ідентифікований банком при відкритті такої картки, що унеможливлює відкриття рахунку третьою особою. Отримавши гроші на картку, він користувався такими коштами та доказів протилежного або доказів зловживання від третіх осіб, суду надано не було.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.23-26, 27 том 1) станом на 24.02.2026 відповідач має заборгованість на загальну суму 123690 грн, з яких: заборгованість за кредитом -48000 грн, заборгованість за відсотками - 47040 грн, заборгованість по комісії - 4650 грн, заборгованість по штрафам - 24000 гривень.
Встановивши вказані обставини та враховуючи, що між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, відповідач отримав кредитні кошти, але в порядку та на умовах договору не повернув, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, однак за вирахуванням безпідставно нарахованої заборгованості по штрафам.
Вирішуючи питання про суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного.
У кредитному договорі сторони обумовили розмір процентів за користування кредитом, строк позики (строк договору) і такі проценти нараховані обґрунтовано.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Аналізуючи умови кредитного договору суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.2022 року у справі N 496/3134/19.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4650 грн - заборгованості по комісії. Тобто загальна сума до стягнення становить 99690 грн.
До цієї суми ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» нарахувало 25 000 грн як заборгованість по штрафам.
Однак, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням позичальником грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України і у цій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (80,6 %).
Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 289, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса: м. Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411), ЄДРПОУ: 41084239, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса: м. Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411), ЄДРПОУ: 41084239 заборгованість за кредитним договором № 550221-КС-001 про надання кредиту від 31.07.2025 у загальному розмірі 99690 грн, яка включає: заборгованість за кредитом -48000 грн, заборгованість за відсотками - 47040 грн, заборгованість по комісії - 4650 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса: м. Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411), ЄДРПОУ: 41084239 судовий збір пропорційно до частини задоволених позовних вимог в сумі 2145,57 грн.
Датою складення повного тексту судового рішення є 08 червня 2026 року.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.М.Карпинська