ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5814/26 Справа № 208/13669/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Подкопаєва І.А. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.
суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.
за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.

Учасники справи:
заявник ОСОБА_1 
заінтересовані особи ОСОБА_2 , Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України
розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 20 лютого 2026року, головуючий у суді першої інстанції Подкопаєва І.А.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У жовтні 2025року ОСОБА_1 подав в суд заяву про встановлення факту розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 , зареєстрованого 31 серпня 2002року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 495, розірваного на підставі рішення Кіровського районного суду міста Донецька від 19 грудня 2007року, про що складено актовий запис № 383 від 19 грудня 2007року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку.
Існування таких вимог заявник пов`язував із тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Кіровського районного суду міста Донецька від 19 грудня 2007року шлюб було розірвано, про що колишній дружині ОСОБА_2 видано її примірник свідоцтва про розірвання шлюбу.
Заявник зазначав, що ані рішення суду про розірвання шлюбу, ані свідоцтво про розірвання шлюбу він не отримував.
У листопаді 2024року він подав онлайн-заяву через застосунок «Дія» про укладення шлюбу з ОСОБА_3 , з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має спільну дитину. Проте, шлюб укласти не вдалося, оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомості про розірвання попереднього шлюбу відсутні.
За зверненням заявника Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України листом повідомив про відсутність підстав для поновлення актового запису в адміністративному порядку за відсутності підтверджуючих документів у формі свідоцтва (виданого на ім`я чоловіка) або його нотаріальної копії.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 20 лютого 2026року у задоволенні заявивідмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з недоведеності належними та допустимими доказами заявлених вимог щодо встановлення факту розірвання шлюбу. Для поновлення актового запису про розірвання шлюбу заявнику необхідно звернутися до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою встановленого зразку, та лише складання обґрунтованого висновку про відмову у поновленні актового запису про розірвання шлюбу, є підставою для звернення до суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
19 березня 2026року  ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 20 лютого 2026року.
В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування рішення та просив про задоволення заяви.
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та зроблено висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Вважає помилковою оцінку судом наданих ним доказів, відсутність актового запису про розірвання шлюбу підтверджується відповіддю Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2025року № 149/33.8-8. Вказаною відповіддю також підтверджується неможливість встановлення обставин реєстрації розірвання шлюбу з книг актових записів про шлюб та розірвання шлюбу, оскільки такі залишилися на окупованій території.
Тому, на думку заявника, безпідставними є висновки суду першої інстанції, що оскарженню підлягає відмова лише у формі висновку органу державної реєстрації актів цивільного стану про відмову у поновленні актового запису про розірвання шлюбу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подали.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
25 березня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду витребувано з Заводського районного суду міста Кам`янського цивільну справу, та 20 квітня 2026року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2026року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 20 лютого 2026року.
11 травня 2026року ухвалами Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 15?? год 09 червня 2026року.
Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
03 листопада 2024року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали онлайн-заяву про державну реєстрацію шлюбу через застосунок «Дія», дата та час проведення: 01 квітня 2025року о 15:30 годині. Заява відхилена ДРАЦС, причина відмови – актового запису про розірвання шлюбу нареченого не виявлено, що підтверджується знімком відповідної сторінки застосунку «Дія», долученими до матеріалів справи в паперовому вигляді /а.с.21-24/.
В наданих заявником копіях Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 19 грудня 2007року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00040030929 від 09 червня 2023року міститься інформація про те, що 31 серпня 2002року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав шлюб з ОСОБА_4 (прізвище після реєстрації шлюбу – ОСОБА_5 ), про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку склав актовий запис про шлюб № 495, актовий запис зареєстровано в реєстрі 06 травня 2014року за № 00116802046 /а.с.8-9/; шлюб між чоловіком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі рішення про розірвання шлюбу Кіровського районного суду міста Донецька від 19 грудня 2007року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 383 від 19 грудня 2007року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєні прізвища: їй – ОСОБА_5 , про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку видало ОСОБА_2 . Свідоцтво про розірвання шлюбу /а.с.7/.
01 жовтня 2025року заявник ОСОБА_1 звернувся до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Україниіз заявою в довільній формі про поновлення актового запису про розірвання шлюбу /а.с.74/.
Листом від 16 жовтня 2025року за вих. № 149/33-8-87 Відділ повідомив, що Порядок внесення змін, поновлення та припинення дії актових записів цивільного стану регулюється законодавством України, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їх дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011року № 96/5. Так, відповідно до пункту 3.1 Розділу ІІІ Правил заява про поновлення втраченого актового запису цивільного стану за встановленою формою подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.
Відповідно до здійсненої перевірки відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 № 383 від 19 грудня 2007року в реєстрі не виявлений. Паперові носії (перші та другі) примірники актових записів цивільного стану по місту Донецьку не були вивезені та залишилися на тимчасово окупованій території Донецької області.
Оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану вказаний запис відсутній, а підтверджуючі документи у формі свідоцтва (виданого на ім`я чоловіка) або його нотаріальної копії не надані, відсутні правові підстави для поновлення актового запису в адміністративному порядку /а.с.17-19/.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що заявником не надано жодних доказів, що він згідно з вимогами Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011року № 96/5, звертався до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про поновлення актового запису про розірвання шлюбу за формою, наведеною в додатку 11 Правил і йому в цьому було відмовлено зі складанням обґрунтованого висновку.
Районний суд зазначив, що жодних доказів того, що заявник звертався із заявою встановленого зразку до матеріалів справи не долучено, а подана 02 жовтня 2024року заява не відповідає вимогам додатку 11 до Правил.
Тому відділом державної реєстрації актів цивільного стану правомірно надана відповідь на звернення заявника та роз`яснено порядок розгляду такої заяви із посиланням на вимоги Правил. Та суд виснував, що означена відповідь не є висновком відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який підлягає оскарженню.
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018року у справі № 761/16799/15-ц, провадження № 14-139цс18).
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 червня 2024року у справі № 753/21178/21 та від 11 вересня 2024року № 335/4669/23.
У постанові від 10 квітня 2019року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян».
Тож, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 січня 2026року у справі № 191/2816/25, провадження № 61-14043св25; від 10 лютого 2026року у справі № 466/10806/24, провадження № 61-12464св25).
У справі, що є предметом перегляду,  ОСОБА_1 вказує на неможливість в позасудовому порядку поновити актовий запис про розірвання шлюбу з огляду на те, що оригінал свідоцтва про розірвання шлюбу втрачений на тимчасово окупованій території, а актовий запис про державну реєстрацію розірвання шлюбу у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
За змістом статті 9 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану – це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.
Статтею 23 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» передбачена можливість поновлення актового запису цивільного стану, відповідно до якої поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.
Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011року за № 55/18793 (далі – Правила).
Відповідно до пунктів 1.2, 1.8 розділу I Правил поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому – п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.
Згідно пункту 3.13 розділу III Правил у разі якщо неможливо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану у зв`язку зі зберіганням актових записів цивільного стану на тимчасово окупованій території України, актовий запис цивільного стану поновлюється у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, до якого подано відповідну заяву громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї; у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання громадянина України, яке знаходиться за межами тимчасово окупованої території України.
Пунктом 3.5 розділу III Правил передбачено, що поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду.
Наведене свідчить про те, що чинним законодавством передбачена можливість поновлення актового запису цивільного стану у разі його втрати, однак в матеріалах справи відсутні докази того, що  ОСОБА_1 звертався до відповідного органу із заявою про поновлення актового запису про розірвання шлюбу в порядку, передбаченому Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011року № 96/5, як і відсутня відмова органу у поновленні запису з відповідним письмовим висновком.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неможливість у позасудовому порядку поновити актовий запис про розірвання шлюбу з огляду на втрату оригіналу свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки поновлення втраченого актового запису про розірвання шлюбу відповідно до пункту 3.5 Правил проводиться за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, зокрема, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі, а не виключно за наявності оригіналу свідоцтва про розірвання шлюбу.
Про наведене було також роз`яснено заявнику у відповіді Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2025року № 149/33.8-87.
З огляду на вказане, враховуючи, що чинним законодавством передбачено позасудовий порядок поновлення актового запису про розірвання шлюбу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про встановлення факту розірвання шлюбу.
При цьому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява заявника про поновлення актового запису про розірвання шлюбу від 02 жовтня 2024року подана в довільній формі, відтак не відповідає встановленій додатком 11 Правил № 96/5 формі. Крім того, за результатами розгляду даної заяви відділ державної реєстрації актів цивільного стану обґрунтований висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану (додаток 12 Правил № 96/5) не складав, надана листом за вих. № 149/33.8-87 від 16 жовтня 2025року відповідь таким висновком не являється, а тому не свідчить про розгляд такої заяви у встановленому законом порядку, про використання заявником передбаченого чинним законодавством іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів та не свідчить про відсутність іншої, крім судової, можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявниці з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.
Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб заявник надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу  ОСОБА_1 .
Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 20 лютого 2026року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 червня 2026року.

Судді