Справа № 214/4551/26
1-кп/214/923/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді    -  ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №12026041750000335 від 03.04.2026 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біла Криниця, Баштанського району Миколаївської області, громадянство України, який має професійно-технічну освіту, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.126-1 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:
Згідно з п.п. 3,14 ч.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VІІІ, домашнє насильство-діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються у сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі ді або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Так, ОСОБА_4 , систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , за місцем їх спільного мешкання за адресою АДРЕСА_2 , висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.
За фактами вчинення домашнього насильства, щодо ОСОБА_4 працівниками поліції було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбаче них ч. 1 ст.173-2 КУпАП та направлено для розгляду до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 
По результатам розгляду вказаних протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, постановами суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.01.2026 року, 28.01.2026 року, 17.03.2026 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 173-2КУпАП до адміністративних стягнень у виді штрафу. 
Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на систематичне вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , 16.02.2026 року приблизно о 16:50 годині, знаходячись за своїм місцем мешкання за адресою АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.
Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразилося у втраті позитивних емоцій, втраті відпочинку та негативних переживаннях.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст.126-1 КК України за ознаками: домашнє насильство, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.
24.04.2026 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, який відноситься до категорії кримінальних проступків. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.
Захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого  ОСОБА_4 , вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор також просила затвердити укладену угоду про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала згоду на затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з таких підстав.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.
При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.
Суд, також, переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, у зв`язку з чим дії останнього було правильно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, за ознаками: домашнє насильство, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначені покарання визначеного угодою від 24.04.2026 суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального проступку, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. 
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.37).
Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше не судимий (том 2 а.с.40), на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (том 2 а.с.36, 37).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення  ОСОБА_4 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст.126-1 КК України, у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства. 
Виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення  ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи встановлені судом обставини в сукупності, суд також вважає за доцільне в інтересах потерпілої застосовувати до обвинуваченого обмежувальні заходи, передбачені ч.1 ст.91-1 КК України.
Запобіжний захід щодо  ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.
Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314-317, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24.04.2026 укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №12026041750000335 від 03.04.2026 за обвинуваченням  ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст.126-1 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.04.2026 покарання у виді обмеження волі на строк1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України, звільнити  ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на строк1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на  ОСОБА_4  наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_4  обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя          ОСОБА_1