Справа № 751/1717/26
Провадження № 2/750/2529/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Косенка О.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, – 

встановив:
у лютому 2026 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі – відповідач) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною (далі – нотаріус) вчинено виконавчий напис № 5611 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 2001544520502 від 07.02.2020, укладеного з АТ «ПУМБ» в розмірі 19710 грн 14 коп., з них 1649 грн 73 коп. – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3602 грн 02 коп. – прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 13348 грн 49 коп. – строкова заборгованість за сумою кредиту, 609 грн 90 коп. – строкова заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500 грн 00 коп. – оплата нотаріусу на вчинення виконавчого напису. 
11 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. (далі – третя особа-2) відкрито виконавче провадження № 65778114 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, про яке Позивач дізналася із застосунку «Дія» та з сервісу Автоматизованої системи виконавчого провадження.
Позивач вважає, що виконавчий напис № 5611 від 07.05.2021 вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, і як наслідок неправомірне виконавче провадження. Вказує, що згідно з вимогами ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості. Стверджує, що жодних судових рішень про стягнення з неї коштів на користь відповідача не було, а застосування ст. ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 є неможливим, оскільки кредитний договір між позивачем та відповідачем не був нотаріально посвідчений.
Позивач просить виконавчий напис нотаріуса № 5611 від 07.05.2021 визнати таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути на свою користь понесені судові витрати.
Ухвалою Новозаводського районного суду у м. Чернігові від 02.03.2025 справу направлено за територіальною підсудністю до Деснянського районного суду м. Чернігова.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами та визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 07.04.2026 заяву задоволено. Вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 5611 від 07.05.2021.
08 квітня 2026 року Відповідач на офіційну електронну адресу суду подав заяву визнання позовних вимог та просить їх задовольнити.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, письмові пояснення до суду не надали.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
07 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 5611 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 2001544520502 від 07.02.2020, укладеного позивачем із АТ «ПУМБ» у розмірі 19210 грн 14 коп., з них 1649 грн 73 коп. – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3602 грн 02 коп. – прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 13348 грн 49 коп. – строкова заборгованість за сумою кредиту, 609 грн 90 коп. – строкова заборгованість за відсотками за користування кредитом.
За вчинення нотаріального напису на боржника покладено плату в розмірі 500,00 грн, таким чином загальна сума до стягнення склала 19710 грн 14 коп. (а.с. 17).
11 червня 2021 року Приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 65778114 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позивача на користь відповідача коштів у розмірі 19710 грн 14 коп. (а.с. 20,21-22). 
Надавши оцінку дослідженим матеріалам справи, суд доходить висновку про необхідність його задоволення.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (далі – Закон № 3425-XII) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документів у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 87 Закону № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону № 3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України № 3425-XII).
Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.
У пункті 1 Переліку документів, у діючій на час вчинення виконавчого напису редакції, зазначено, що з метою вчинення виконавчого напису по угодах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Стосовно нотаріального посвідчення договору як обов`язкової умови для вчинення виконавчого напису щодо стягнення кредитної заборгованості, суд керується нормами чинної на момент вчинення виконавчого напису редакцією Переліку документів, якою передбачалася саме така умова.
Укладений між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та позивачем кредитний договір № 2001544520502 від 07.02.2020, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
При цьому, суд звертає увагу, що постановою Уряду України № 662 від 26.11.2014 вищезазначений Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.
Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Безспірність заборгованості боржника є другою обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, згідно з Переліком документів.
Відповідно до ч. 3. ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України). 
У відповідності до частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що позивач довів обставини, на які посилався у своїй позовній заяві, належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Ураховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний виконавчий напис приватним нотаріусом Грисюк О.В. було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, оскільки відсутні, як оригінал нотаріально посвідченого договору, так і підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором № 2001544520502 від 07.02.2020 безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З квитанції № 385 та № 386 від 21.02.2026 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 1331,20 грн та 665,60 за заяву про забезпечення позовної заяви, а всього 1996,80 грн
Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України суд вважає за можливе повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви у розмірі 665,60 грн та заяви про забезпечення позовної заяви у розмірі 332,80 грн, а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на його користь 998,40 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Враховуючи викладене, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на правничу допомогу мають бути покладені на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд- 

у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню – задовольнити повністю.
Визнати виконавчий напис № 5611 від 07.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 19710,14 грн таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 998 (дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 40 копійок.
Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, а саме 665 грн 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок), згідно платіжної інструкції № 385 від 21.02.2026, сплачених в АТ «Укрпошта».
Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі заяви про забезпечення позову, а саме 332 грн 80 коп (триста тридцять дві гривні 80 копійок), згідно платіжної інструкції № 386 від 21.02.2026, сплачених в АТ «Укрпошта».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, код ЄДРПОУ - 142282829.
Третя особа 1, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, АДРЕСА_2 .
Третя особа 2, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок № 139, офіс № 212.
Суддя Олег КОСЕНКО