ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року	справа № 380/19642/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування акта, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5*, що стався 21 серпня 2025 року о 16 год.30 хв., з військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , складений комісією, призначеною наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28 серпня 2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести повторне спеціальне розслідування смерті військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, з урахуванням свідоцтва про хворобу №485 від 06.08.2025 та сформулювати висновок про те, що нещасний випадок із сержантом ОСОБА_2 стався в період проходження служби і пов`язаний з виконання службових обов`язків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до пункту 3.10 Порядку №1346 комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 зазначеного розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. 
Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування. Отже, головним завданням комісії із спеціального розслідування при визначенні кінцевого висновку є встановлення всіх важливих та дійсних обставин, які і мають бути відображені у акті розслідування нещасного випадку про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків. 
Згідно з медичною документацією захворювання військовослужбовця ОСОБА_2 виникло в період його участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, під час перебування його безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів. 
Розвиток захворювання ОСОБА_2 відбувався саме в період його служби у Військовій частині НОМЕР_1 . Факт мобілізації ОСОБА_2 та визнання його приданим до військової служби спростовує висновок про наявність захворювань, ще до моменту вступу його на військову службу, оскільки в такому разі він не міг бути мобілізований. Крім цього, виписками із медичної карти хворого, витягами із медичної карти підтверджується, що встановлення діагнозу вперше відбулось – 25.03.2025. 
У цьому випадку існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між безпосередньою участю померлого ОСОБА_2 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванню збройної агресії російської федерації та захворюванням, яке стало причиною його смерті. Зазначене стверджується також свідоцтвом про хворобу №485 від 06.08.2025, згідно з яким діагноз злоякісне новоутворення лівої легені - захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Натомість, комісія із спеціального розслідування, порушуючи вимоги Порядку № 1346, не провела всебічного огляду та вивчення медичної документації щодо встановлення діагнозів військовослужбовцю ОСОБА_2 , проходження ним ВЛК, не взяла до уваги багаторазову участь ОСОБА_2 у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, не взяла до уваги нерозривний взаємозв`язок між виявленними злоякісними новоутворення та участю у вказаних заходах та наступний розвиток діагностованих захворювань під час служби у складі Військової частини НОМЕР_1 аж до моменту смерті. 
З таких підстав, на думку позивача, Акт форми Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 21.08.2025, прийнятий з порушенням приписів Порядку № 1346, та без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, зокрема медичної документації, відтак висновки про те, що смерть ОСОБА_2 , не пов`язана з виконанням службових обов`язків є незаконним, а тому такий акт має бути скасованим.
01.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач зазначає, що у своїй роботі комісія взяла до уваги заключення акредитованих медичних спеціалістів, які видали лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті від 22.08.2025 № 1430 із зазначенням причини смерті, що, у свою чергу, відображено в акті за формою Н-5* від 28.08.2025. На час проведення розслідування комісія при складанні висновку посилалася на наявні у військовій частині медичні документи та документи про проходження сержантом ОСОБА_2 військової служби. Свідоцтво про хворобу від 06.08.2025 № 485 та Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 15.08.2025 на час проведення розслідування до військової частини не надходили. Керуючись вимогами пункту 2.1. розділу 2 Порядку № 1346, комісія дійшла висновку, що смерть військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 настала внаслідок причини, вказаної в довідці про причину смерті від 22.08.2025 № 1430. Крім того, в акті комісія вказала місце смерті померлого - юридична адреса медичного закладу, де був зафіксований факт смерті, що вказано в лікарському свідоцтві про смерть. Таким чином у зв`язку з відсутністю травмуючого фактору комісія дійшла висновку, що акт за формою Н-1* (або НТ*) не складається. На облік такий випадок не береться.
04.11.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів.
04.11.2025 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, які мотивовані тим, що згідно із свідоцтвом про хворобу №485 від 06.08.2025 медичний огляд ОСОБА_2 на засіданні ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» відбувалось за направленням командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 01.07.2025 №40/35/11/5 789. Тому відповідач не міг бути не обізнаним з зазначеним свідоцтвом про хворобу №485 від 06.08.2025 та відповідно протиправно не врахував висновки, які зроблені ВЛК, щодо зв`язку захворювання із захистом Батьківщини при складані акту розслідування нещасного випадку. Комісія не врахувала, що відповідно до пункту 3.10 Порядку №1346 комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я.
13.11.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 06.10.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
Позивач є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 . 
ОСОБА_2 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 19.03.2023. 
Попередньо, за направленням ТЦК проведено медичне обстеження ВЛК, за висновками якого ОСОБА_2 , визнаний приданим до військової служби. 
Згідно з наказом командира Військової частини (по стройовій частині) від 22.06.2023 №187 сержанта ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та на всі види забезпечення з 22.06.2023. 
Відповідно до наказу командира Військової частини (по стройовій частині) від 28.02.2024 №66 сержант ОСОБА_2 приступив з 28.02.2024 до виконання обов`язків за посадою номера обслуги 1 обслуги гармати 1 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України . 
Як вбачається з довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України сержант ОСОБА_2 з 02.08.2022 по 20.08.2022, з 16.12.2024 по 12.02.2024, з 10.04.2024 по 21.06.2024, з 18.07.2024 по 19.08.2024, з 23.10.2024 по 10.03.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області. 
З 11.03.2025 по 20.03.2025 у зв`язку із скаргами на стан здоров`я, пов`язаним з тривалим перебуванням в окопах, перебував в стаціонарі в Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області». Діагноз встановлений на підставі виписки із медичної карти амбулаторного хворого №25/0237. 
З 01.04.2025 по 08.04.2025 лікувався стаціонарно в КНП ЛОР «Львівський онкологічний регіональний лікувально-діагностичний центр» з відповідним діагнозом. Згідно з витягом з медичної карти стаціонарного хворого №5260 дата встановлення діагнозу вперше - 25.03.2025. 
В подальшому періодично проходив відповідну терапію. 
06.08.2025 за направленням командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Національної гвардії України сержант ОСОБА_2 пройшов медичний огляд у військово-лікарській комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області». 
За результатами засідання військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» видане свідоцтво про хворобу №485 від 06.08.2025 про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва - захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. 
11.08.2025 згідно з наказом командира Військової частини № 246 від 12.08.2025 сержант ОСОБА_2 вибув на стаціонарне лікування до Львівського онкологічного регіональого лікувально-діагностичного центру. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 сержант ОСОБА_2 помер, перебуваючи на стаціонарному лікуванні у Львівському онкологічному регіонально лікувально-діагностичному центрі. Зазначене стверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого №72192 та свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 . 
У період з 25.08.2025 по 28.08.2025 комісія, призначена наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України провела розслідування нещасного випадку, який стався з військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України сержантом ОСОБА_2 . 
За результатом розслідування нещасного випадку складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 21.08.2025 приблизно о 16 год. 30 хв. форми Н-5 від 28.08.2025. 
Згідно з актом розслідування нещасного випадку від 28.08.2025 у п.6 зроблений висновок – нещасний випадок із сержантом ОСОБА_2 стався в період служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Вважаючи Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5*, що стався 21 серпня 2025 року о 16 год.30 хв., з військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , складений комісією, призначеною наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28 серпня 2025 року протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керується такими мотивами.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частина перша статті 2 Закону №2232-ХІІ визначає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Стаття 4 Закону України «Про Національну гвардію України» визначає, що Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Із метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 року за № 1346 (надалі за текстом - Порядок - №1346).
Згідно із пунктом 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).
Пунктом 2.2 Порядку № 1346 встановлено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Відповідно до пункту 2.4 Порядку № 1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).
Пунктом 3.1 Порядку № 1346 передбачено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосередньо керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.
Пунктом 1.1 Порядку №1349 визначено, що він розроблений з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.
Відповідно до пунктів 1.2., 1.3 Порядку №1346 дія цього Порядку поширюється на з`єднання та військові частини Національної гвардії України, органи і підрозділи внутрішніх справ, навчальні заклади системи МВС України.
Розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів системи МВС України, проводиться з урахуванням цього Порядку.
Відповідно до пункту 2.1. Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.
У той же час, згідно з пунктом 4.1. Порядку №1346 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема: випадки загибелі працівників; випадки смерті в підрозділі.
На підставі пунктів 4.3., 4.6. Порядку №1346 спеціальне розслідування групового нещасного випадку, нещасного випадку зі смертельним наслідком, випадку зникнення працівника підрозділу організовує наказом (розпорядженням) керівник органу, до сфери управління якого належить цей підрозділ.
За результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5* (додаток 4), а також оформляються інші матеріали, передбачені пунктом 4.13 цього Порядку, у тому числі карта обліку професійного захворювання (отруєння) на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов`язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).
В акті спеціального розслідування нещасного випадку, який стався внаслідок аварії, зазначаються категорія аварії та розмір заподіяної під час цієї аварії матеріальної шкоди.
Акт спеціального розслідування підписується головою і всіма членами комісії із спеціального розслідування. У разі незгоди зі змістом акта член комісії у письмовій формі викладає свою окрему думку.
Акт за формою Н-1* (НТ*) на кожного потерпілого складається відповідно до акта спеціального розслідування у двох примірниках, підписується головою та членами комісії із спеціального
розслідування і затверджується керівником вищого підрозділу протягом доби після одержання цих документів.
На підставі пункту 3.12. Порядку №1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.
Керівник підрозділу згідно з пунктом 3.14. Порядку №1346 повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, протягом доби після одержання необхідних матеріалів.
Оскільки спір стосується кваліфікації події, що сталася з позивачем, як такої, що пов`язана чи не пов`язана з виконанням службових обов`язків позивачем, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 3.9 Порядку №1346 Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час:
припинення або запобігання злочинам або правопорушенням;
вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод;
охорони і забезпечення громадського порядку;
несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили;
забезпечення безпеки дорожнього руху;
участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій;
виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні;
перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час;
підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;
проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору;
проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах;
використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.
Згідно з пунктом 3.10. Порядку № 1346 Комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок:
безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо);
спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків;
травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого);
раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування;
в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 3.11. Порядку №1346 Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:
за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків;
унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;
під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;
у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;
унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.
Тобто вказані норми визначають чітке коло обставин, які повинні бути з`ясовані під час службового розслідування відповідною комісією.
Пунктом 3.4 Порядку № 1346 передбачено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою.
Згідно з пунктом 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).
Відповідно до пункту 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.
У період з 25.08.2025 по 28.08.2025 комісія, призначена за наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України провела розслідування нещасного випадку, який стався з військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України сержантом ОСОБА_2 . 
За результатом розслідування нещасного випадку складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 21.08.2025 приблизно о 16 год. 30 хв. форми Н-5 від 28.08.2025. Згідно з актом розслідування нещасного випадку від 28.08.2025 у п.6 зроблений висновок – нещасний випадок із сержантом ОСОБА_2 стався в період служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Як зазначає відповідач, у своїй роботі комісія використала заключення акредитованих медичних спеціалістів, які видали лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті від 22.08.2025 № 1430 із зазначенням причини смерті, що, у свою чергу, відображено в акті за формою Н-5* від 28.08.2025. На час проведення розслідування комісія при складанні висновку посилалася на наявні у військовій частині медичні документи та документи про проходження сержантом ОСОБА_2 військової служби. Свідоцтво про хворобу від 06.08.2025 № 485 та Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 15.08.2025 на час проведення розслідування до військової частини не надходили. 
Керуючись вимогами пункту 2.1. розділу 2 Порядку №1346, комісія дійшла висновку, що смерть військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 настала внаслідок причини, зазначеній у довідці про причину смерті від 22.08.2025 № 1430. Крім того, в акті комісія зазначила місце смерті померлого - юридична адреса медичного закладу, де був зафіксований факт смерті, що вказано в лікарському свідоцтві про смерть. Таким чином, у зв`язку з відсутністю травмуючого фактору комісія дійшла висновку, що акт за формою Н-1* (або НТ*) не складається. На облік такий випадок не береться.
Проте, згідно із свідоцтвом про хворобу №485 від 06.08.2025 медичний огляд ОСОБА_2 на засіданні ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» відбувався за направленням командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 01.07.2025 №40/35/11/5 789. Тому відповідач не міг бути не обізнаним із зазначеним свідоцтвом про хворобу №485 від 06.08.2025 та відповідно протиправно не врахував висновки, які зроблені ВЛК, щодо зв`язку захворювання із захистом Батьківщини при складані акту розслідування нещасного випадку. Комісія не врахувала, що відповідно до пункту 3.10 Порядку №1346 комісія з розслідування також визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, якщо він стався в період проходження служби внаслідок: раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 згаданого розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я.
Отже, слід зазначити про те, що встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем зазначених вимог щодо всебічності, повноти та об`єктивності проведення службового розслідування.
Тому, суд вважає, що під час оформлення Акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5*, що стався 21 серпня 2025 року о 16 год.30 хв., з військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , складений комісією, призначеної за наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28 серпня 2025 року, відповідач не з`ясував всіх обставин та не врахував всіх доказів, зокрема свідоцтва про хворобу № 485 від 06.08.2025.
У зв`язку з викладеним, висновки Акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5*, що стався 21 серпня 2025 року о 16 год.30 хв., з військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , складений комісією, призначеної за наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28 серпня 2025року не можуть бути визнані повними, всебічними та об`єктивними. 
Щодо обраного позивачем способу захисту, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
При цьому, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та\або виникнення додаткового обов`язку.
Відповідно до вимог пунктів 3, 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до згаданого Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пунктів 3, 4 і 10 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; а може обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. Між тим, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 24.11.2015 у справі №816/1229/14, поміж іншого, вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає зазначеній нормі Конвенції (постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. по справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 р. по справі №826/14016/16, від 11.02.2019 р. по справі №2а-204/12, від 18.06.2020 р. по справі №802/1827/17-а).
Відтак, суд при перевірці правомірності вчинених відповідачем дій та прийнятих рішень у спірних відносинах, згідно з приписами КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.
Отже, з урахуванням дискреційних повноважень, а також з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає здійснити захисту прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання відповідача провести повторне спеціальне розслідування смерті військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346, з урахуванням свідоцтва про хворобу №485 від 06.08.2025, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Разом з тим, на момент розгляду справи повторне розслідування смерті військовослужбовця відповідач не провів, належної правової оцінки всім документам щодо обставин смерті ОСОБА_2 не надав, повного та обґрунтованого висновку не склав, тому у позовній вимозі про зобов`язання відповідача сформулювати висновок про те, що нещасний випадок із сержантом ОСОБА_2 стався в період проходження служби і пов`язаний з виконання службових обов`язків, необхідно відмовити у зв`язку з передчасністю. Судовому захисту підлягають лише порушені права. При цьому захист права на майбутнє законодавством не передбачений.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування акта, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5*, що стався 21 серпня 2025 року о 16 год.30 хв., з військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , складений комісією, призначеної за наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28 серпня 2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести повторне спеціальне розслідування смерті військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, з урахуванням свідоцтва про хворобу № 485 від 06.08.2025 та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім)грн 96 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович