ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
13.05.2026	Справа №910/1303/26	
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення учасників справи у спрощеному позовному провадженні справу 
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ", м. Київ
про стягнення 16 957, 59 грн, -

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (відповідач) страхового відшкодування в розмірі 16 957, 59 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
17.02.2026 до суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" надійшли заяви про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у визначені судом строки подати відповідні заяви по суті.
13.03.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 
16.03.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення на відповідь на відзив.
17.03.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:
05.06.2024 між Приватним акціонерним товариством "Страхова Група "ТАС" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-01628757 (договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 .
13.02.2024 о 16:00 год. в с. Сторожниця Закарпатської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , скоїла наїзд на автомобіль «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Дорожньо-транспортна пригода оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 13.02.2024.
Відповідно до ст. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Оформлене у відповідності до зазначеної Інструкції учасниками дорожньо-транспортної пригоди повідомлення в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для прийняття страховиком рішення щодо здійснення страхового відшкодування.
Як вбачається з європротоколу, відомості до нього внесені обома учасниками ДТП, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце ДТП, наявна фото з місця ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному електронному європротоколі.
Факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.
З електронного європротоколу вбачається, що ДТП сталася з вини водія автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 .
Отже, враховуючи вищенаведене, з урахуванням приписів чинного законодавства, суд приймає до уваги повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 13.02.2024, як належний доказ вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за участю транспортних засобів Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 та «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 . 
У зв`язку з настанням ДТП, 13.02.2024 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання події та заявою про виплату страхового відшкодування.
На підставі ремонтної калькуляції №03640_44 від 20.02.2024 та розрахунку суми страхового відшкодування №04475/44/924 від 23.02.2024, позивачем було складено страховий акт №04475/44/924 від 23.02.2024 згідно з яким розмір страхового відшкодування складає 64 313, 21 грн. 
На виконання умов договору страхування позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 64 313, 21 грн на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжною інструкцією №395584 віл 26.02.2024.
На момент дтп автомобіль «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований відповідачем на підставі полісу ОСЦПВ серії АР№006709679 (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 160 000,00 грн, франшиза - 3 200, 00 грн).
15.03.2024 позивач направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування №01187/9224 в розмірі 64 313, 21 грн.
За наслідками розгляду вищевказаної заяви, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 44 155, 62 грн.
У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача доплату страхового відшкодування в розмірі 16 957, 59 грн (64 313, 21 грн - 44 155, 62 грн - 3 200, 00 грн = 16 957, 49 грн).
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За приписами ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Отже, виходячи з наведених норм чинного законодавства, відшкодувати спричинений у ДТП збиток (компенсувати сплачене страхове відшкодування позивачу) має саме винна особа (особа, відповідальна за збиток).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Такими законами, зокрема, є норми статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.
Як було зазначено, на момент дтп автомобіль «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований відповідачем на підставі полісу ОСЦПВ серії АР№006709679 (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 160 000,00 грн, франшиза - 3 200, 00 грн).
Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
В силу приписів ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.
Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.
За таких обставин, розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування має здійснюватись з урахуванням приписів ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
У матеріалах справи міститься ремонтна калькуляція системи AUDATEX №03640-44 від 20.02.2024, надана позивачем, згідно з якою вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 64 313, 21 грн з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (49, 53%).
Рішенням засідання Автотоварознавчої секції методичної і науково-консультативної ради Міністерства юстиції України "Про програмне забезпечення автотоварознавчих досліджень" (протокол 3 15 від 10.10.-12.10.2001), серед інших, рекомендовано для використання в автотоварознавчих дослідженнях і складання кошторисів відновлювального ремонту та заподіяння матеріальної шкоди програмний продукт "AUDATEX" (http://audatex.ua/), призначений для розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з використанням нормативів заводів виробників та/або незалежних технічних центрів та рекомендованих імпортерами роздрібних цін на запасні частини, та включений до переліку комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням відповідно до додатку № 8 до Методики (пункт 59).
Отже наявна в матеріалах справи з ремонтна калькуляція системи AUDATEX №03640-44 від 20.02.2024 належним чином підтверджує розмір оціненої шкоди, завданої власнику «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП.
Також зі страхового акту №04475/44/924 від 23.02.204 вбачається, що позивачем при відшкодуванні страхової виплати потерпілій особі був врахований коефіцієнт фізичного зносу деталей пошкодженого автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 49, 53%, у зв`язку з чим оцінена шкода становить 64 313, 21 грн.
Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що він розрахував розмір страхового відшкодування на підставі наданої позивачем ремонтної калькуляції за вирахуванням вартості датчика радара вартістю 33 599, 36 грн. Також відповідач стверджує, що позивачем не надано доказів того, що датчик пошкоджено; на фотознімках, що надано, вбачається наявність потертостей на кришці датчика, проте сам датчик не має механічних пошкоджень, а тому відсутні підстави для його заміни. Окрім іншого, діагностики датчика на предмет виявлення помилок не проводилось. У зв`язку з чим, відповідачем сплачено на користь позивача у розмірі 44 155, 62 грн.
Поряд з цим, суд не погоджується з вищевказаними доводами відповідача, у зв`язку з наступним.
Так, позивачем до позовної заяви долучено акт огляду транспортного засобу Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , де в таблиці пошкоджень під номером 8 зазначено: Датчик адаптивного круїз-контролю з кодом пошкодження: AB (A - деформація, В - розбито, зламано) з фотододатками пошкоджень транспортного засобу.
Зі змісту вказаного акту огляду та повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) вбачається, що внаслідок ДТП було пошкоджено саме передню частину автомобіля Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 .
Окрім іншого, відповідно до долученої ремонтної калькуляції №03640-44 від 20.02.2024 вбачається, що за кодом 01 50 00 ZAX проводились наступні ремонтні роботи: GFS/виконана функція (блок пам`яті помилок зняти показники), що підтверджує проведення комп`ютерної діагностики датчика радару.
Таким чином, твердження відповідача про відсутність комп`ютерної діагностики датчика радара не відповідає дійсності.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 16 957, 59 грн підлягає задоволенню повністю.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши в сукупності зібрані в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 16 957, 59 грн страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (код ЄДРПОУ 30859524, адреса: 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32А) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (код ЄДРПОУ 30115243, адреса: 03062, м. Київ, просп. Берестейський, 65) страхове відшкодування в розмірі 16 957, 59 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 59 копійок ) та судовий збір у розмірі 2 662, 40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Сергій МОРОЗОВ