Справа № 277/268/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"02" червня 2026 р.       селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Т.Г. Корсун, за участю секретаря судового засідання М.М. Сороки, позивача – не з`явився, відповідача – не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ємільчине за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 16400 гривень.
В обґрунтування позову зазначено, що 15 травня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір № 1918568, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, строк кредитування 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % на день. Кошти перераховані на рахунок позичальника , яку останній вказав при оформленні кредиту.
08 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено Договір Факторингу №1-08022022, відповідно умов якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги первісного кредитора. ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю відповідача за договором № 1918568 від 15.05.2021 у розмірі 16400 грн, яка складається з: 5000 грн заборгованості по тілу кредиту, 11400 грн заборгованості по відсотках.
В подальшому, відповідач не здійснив повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, в повному обсязі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. З вказаних обставин позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 02.04.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У судові засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, клопотань чи заяв до суду не подав, не повідомив суд про причини неявки.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Ухвалою від 02.06.2026 вирішено здійснювати заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов висновків.
Судом встановлено, що 15 травня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №1918568, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, строк кредитування 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% на день. 
Укладання договору було здійснено сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт, після попереднього проходження позичальником реєстрації в ІТС і безпосереднього направлення ТОВ «Лінеура Україна» засобами ІТС заявки на отримання кредиту, ТОВ «Лінеура Україна» сформувало Договір позику №1918568, надало його позичальнику для ознайомлення і направило на його номер мобільного телефону одноразовий ідентифікатор, котрий було введено позичальником у відповідний розділ ІТС.
Таким чином було укладено Договір позики №1918568 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п.1.2.Договору сума позики складає 5000 гривень.
Відповідно до зазначеного Договору, строк позики 30 днів. Процентна ставка 1,90 % в день.
Розділом 4 Договору передбачено автопролонгація договору у випадку наявності заборгованості на дату закінчення договору.
Відповідно до зазначеного Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Як вбачається з Додатку №1 до Договору, яким є Таблиця загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором сторони вказаного договору погодили, що відповідач сплачує відсотки за користування кредитними коштами. Таким чином, виходячи з строку кредиту, розрахунки за кредитом будуть мати наступні значення: 1. Усього сума платежів за розрахунковий період складе 6710 гривень 00 копійок; 2. Усього сума процентів за користування кредитом складе 1710 гривень 00 копійок; 3. Реальна річна процентна ставка складе 3483,62 % річних; 4. Загальна вартість кредиту складе 6710 гривень 00 копійок.
Також, 15.05.2021 відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ «Лінеура Україна» коштів у позику, з врахуванням побажань споживача, яким є відповідач.
Таким чином, ТОВ «Лінеура Україна» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ грошових коштів відповідачу на його картковий рахунок в розмірі 5000 грн, що підтверджено листом ТОВ «УПР» від 04.03.2024 про проведення транзакції щодо зарахування 15.05.2021 коштів на рахунок № НОМЕР_2 в розмірі 5000 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.
Положенням частини 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом враховано, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
З розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість за кредитним договором становить 16400 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 11400 грн. - заборгованість за відсотками.
Судом враховано, що у матеріалах справи наявна довідка-розрахунок заборгованості, подана позивачем, при цьому відповідач не заперечив щодо вказаного розрахунку. З огляду на зазначене, суд вважає поданий позивачем розрахунок заборгованості належним доказом в частині нарахування та стягнення простроченого кредиту та нарахованими і несплаченими відсотками, оскільки такий не спростовано відповідачем.
У постанові Верховного Суду від 03.12.2024 у справі № 487/6342/18 (провадження № 61-2433св24) зазначено, що обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Встановлено, що 08.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (раніше ТОВ «Росвен Інвест Україна») та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено Договір Факторингу №1-08022022, відповідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги первісного кредитора. ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю відповідача за договором позики №1918568 від 15.05.2021, що підтверджено реєстром боржників.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованості в сумі 16400 грн, задовольнивши позов повністю.
Відповідно, до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачем, при поданні даної позовної заяви до суду, було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, який слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором №1918568 від 15.05.2021 у загальному розмірі 16400 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Ємільчинським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (місцезнаходження: Іллінська, 8, м. Київ, код ЄДРПОУ 37616221).
Відповідач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення складено 02 червня 2026 року
Суддя	  	Т.  Г.  Корсун