ЄУН: 336/2977/26
Провадження №: 2/336/2816/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року        місто Запоріжжя 
Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Турчинського Максима Ігоровича, за участі секретаря судового засідання Єршової Алли Олексіївни, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи 
за позовною заявою ОСОБА_1 
до  ОСОБА_2 
про поділ спільного майна подружжя,–
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог та заперечень 
Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Мартишина Павла Володимировича звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 та на момент звернення до суду з вказаним позовом про поділ майна, в провадженні суду перебувала позовна заява про розірвання шлюбу. У період шлюбу було придбано житловий будинок, який за домовленістю подружжя було оформлено на дружину ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2018р. Виходячи із вищевикладеного, позивач вважає, що будинок було придбано під час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Просив здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за ним 1/2 частині спірного будинку.
Відповідач не надала суду відзиву на позовну заяву. 
Рух справи 
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2026р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2026р. закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 03.06.2026р. 
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та день судового засідання сповіщалася належним чином, відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних матеріалів.
Встановлені судом фактичні обставини та правовідносини сторін
Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 19.01.2013, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, - між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб, про що відповідно складено актовий запис за №18 від 19.01.2013, подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ». 
Судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.03.2026р. у справі №336/2238/26 зазначений шлюб розірвано. 
Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.02.2018 року, - ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 придбала у власність будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32 кв.м. Зазначені обставини підтверджені Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №113003618 від 06.02.2018р. 
Застосовані судом норми права та висновки суду
Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися „обставинами, що мають істотне значення”, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.01.2024 у справі № 522/17831/20 зазначив, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.
Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц, провадження №14-67цс20; постанова Великої Палата Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, провадження № 14-182цс21).
Таким чином, враховуючи, що спірний житловий будинок набуто сторонами в період перебування у шлюбі, тобто є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, - суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши у власність позивачу 1/2 (половину) будинку.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами у відповідності до приписів ст.141 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на частину будинку АДРЕСА_1 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2172,04 гривні. 
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2026р.

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Максим ТУРЧИНСЬКИЙ 

03.06.26