Справа № 466/1667/26
Провадження № 2/466/2037/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

13 травня 2026 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.
при секретарі Свита А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , з участю третьої особи: ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - 
установив:
03 березня 2026 Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, в інтересах: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , з участю третьої особи: ОСОБА_5 , у якій просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 заробітку /доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягає індексації згідно закону, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного і віку, що підлягає індексації згідно закону, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , батьками неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , батьками малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Матір дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла. Згідно з інформацією Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 05.02.2026 ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації за рішенням суду 20.12.2021. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
12.09.2025 на адресу Відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району надійшла заява від ОСОБА_5 , яка повідомила, що в неї на вихованні перебувають троє дітей ОСОБА_1 , 2010 р.н., ОСОБА_7 , 2017 р.н., та ОСОБА_2 , 2021 р.н. Вона являється двоюрідною сестрою дітей. Матір дітей померла, батько ОСОБА_8 та батько ОСОБА_9 - ОСОБА_4 не цікавляться дітьми та не беруть участі у їх вихованні. 3 актів обстеження умов проживання від 12.09.2025 та оцінки потреб сім`ї/особи від 15.09.2025 складених Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району, спільно з фахівцями Шевченківського відділення соціальної роботи КУЗТ ЛМЦСПР «Джерело», представником КНП ЛТМО «Багатопрофільна клінічна лікарня швидкої допомоги, та інспектором СЮП ВП № 1 ЛРУП № 1 вбачається, що за адресою: м Львів, вул. Плугова, 4-А/47, проживає ОСОБА_5 разом з сестрами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За вказаною адресою створені належні умови проживання. В квартирі чисто, прибрано, присутні необхідні меблі, діти забезпечені продуктами харчування, одягом відповідно до сезону. Оскільки матір малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла, а відомості про батька записані зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 12.09.2025 дитину взято на облік у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району, як дитину-сироту. Станом на зараз розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 17.09.2025 дитині надано статус дитини сироти та розпорядженням від 11.11.2025 призначено опікуном дитини ОСОБА_5 .
Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дітей, а тому є законні підстави для позбавлення їх батьківських прав. Враховуючи фактичне ухилення від виконання батьківських обов`язків покладених на відповідачів чинним законодавством України, з метою захисту прав та інтересів дітей, Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок від 25.02.2026 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої, доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку для дітей, відтак, вважають за необхідне стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягає індексації згідно закону, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного і віку, що підлягає індексації згідно закону, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
У зв`язку з вищевказаним орган опіки та піклування – Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради змушений звернутись до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнення з них аліментів. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавали.
Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, проте надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачів, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 12 10.2010 міським, відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 5176, батьками неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. 
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 22.12.2021 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 1310, батьками малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. 
Матір дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 4650. 
Згідно з інформацією Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 05.02.2026 ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації за рішенням суду 20.12.2021. 
ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
12.09.2025 на адресу Відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району надійшла заява від ОСОБА_5 , яка повідомила, що в неї на вихованні перебувають троє дітей ОСОБА_1 , 2010 р.н., ОСОБА_7 , 2017 р.н., та ОСОБА_2 , 2021 р.н. Вона є двоюрідною сестрою дітей. Матір дітей померла, батько ОСОБА_8 та батько ОСОБА_9 - ОСОБА_4 не цікавляться дітьми та не беруть участі у їх вихованні. 
З актів обстеження умов проживання від 12.09.2025 та оцінки потреб сім`ї/особи від 15.09.2025 складених Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району, спільно з фахівцями Шевченківського відділення соціальної роботи КУЗТ ЛМЦСПР «Джерело», представником КНП ЛТМО «Багатопрофільна клінічна лікарня швидкої допомоги, та інспектором СЮП ВП № 1 ЛРУП № 1 вбачається, що за адресою: м Львів, вул. Плугова, 4-А/47, проживає ОСОБА_5 разом з сестрами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За вказаною адресою створені належні умови проживання. В квартирі чисто, прибрано, присутні необхідні меблі, діти забезпечені продуктами харчування, одягом відповідно до сезону. 
Оскільки матір малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла, а відомості про батька записані зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 12.09.2025 дитину взято на облік у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району, як дитину-сироту. Станом на зараз розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 17.09.2025 дитині надано статус дитини-сироти та розпорядженням від 11.11.2025 призначено опікуном дитини ОСОБА_5 . 
Неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказом Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 12.09.2025 взято у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Тимчасово влаштовано дітей у сім`ю ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 . 
Щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до листа Служби у справах дітей Жовківської міської ради від 26.01.2026 та акту обстеження умов проживання від 23.01.2026 ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 . Дане житло не придатне для проживання дитини. Станом на зараз ОСОБА_3 не має постійного місця праці, лише періодично працює у фермера. При відвідуванні ОСОБА_3 йому роз`яснено виконання ним, як батьком, своїх обов`язків щодо виховання доньки та відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. 
З характеристики ОСОБА_1 виданої середньою загальноосвітньою школою № 30 слідує, що ОСОБА_3 не піклується про дитину, участі у "Навчально-виховному процесі не бере, жодного разу не з`являвся на батьківських зборах і не цікавився успішністю дитини, відсутній у вайбер-спільноті класу. 
З характеристики ОСОБА_1 виданої середньою загальноосвітньою школою № 27 м. Львова слідує, що дитина з 1 по 7 клас відвідувала дану школу. Упродовж всього періоду перебування в закладі освіти співпрацювала зі школою виключно тітка дівчинки - ОСОБА_11 , яка цікавилася її навчанням та поведінкою, відвідувала класні збори, Батько ОСОБА_12 , ОСОБА_13 навчанням та поведінкою дочки ніколи не цікавився, з учителями не контактував, школу не відвідував. 
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19.10.2015 у справі № 463/4063/15-ц з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_1 в розмірі 650 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 19.02.2026 виданого Жовківським районним ВДВС у Львівському районі Львівської області заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів відповідно до виконавчого документа становить 143909,00 грн. 
04.02.2026 Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено ОСОБА_3 лист, щодо необхідності з`явитись у Відділ з метою вирішення питання повернення доньки йому на виховання. В іншому випадку Відділом буде порушено питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки. На час розгляду комісією з питань захисту прав дитини питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району не з`явився та не ініціював питання щодо повернення дитини йому на виховання. 
На комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_5 повідомила, що за час перебування у неї на вихованні неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини жодного разу не провідував дитину, не телефонував до неї та не цікавився її життям та здоров`ям.
Щодо ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З характеристики ОСОБА_2 виданої закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 133 слідує, що за період перебування дитини у садочку, її батько не приходив до дитячого садка. 
Згідно з інформацією Служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області від 27.01.2026, працівниками служби у справах дітей та працівниками центру надання соціальних послуг здійснено візит у сім`ю ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_5 . Проте, встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_4 не проживає. У телефонній розмові повідомив, що станом на зараз проживає у свого друга та на даний час хворіє та зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
22.01.2026 ОСОБА_4 з`явився у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району та повідомив, що не має можливості забезпечувати свою дитину, а відтак не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, про що власноручно написав заяву. 
На комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_5 повідомила, що за час перебування у неї на вихованні малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько дитини жодного разу не провідував дитину, не телефонував до неї та не цікавився її життям та здоров`ям. 
Відтак, враховуючи свідоме ухилення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від виконання батьківських обов`язків, 11.02.2026 Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено подання голові комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про надання висновку щодо доцільності звернення до суду з позовною заявою позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 ; 29.09:2010 р.н., та позбавлення ОСОБА_4 , ОСОБА_14 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на засідання комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не з`явилися, причини неявки не повідомили, проте належним чином повідомлені про дату та час засідання комісії. 
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Хімка Вікторія Василівна повідомила, що за час перебування у неї на вихованні неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки дітей жодного разу не провідували дітей, не телефонували до них та не цікавилися їх життям та здоров`ям. 
Під час розгляду даного питання, комісією з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не здобуто належних доказів щодо неможливості виконання батьками батьківських обов`язків відносно дітей. 
На даний час неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дітьми, які залишились без батьківського піклування, а дії відповідачів не дають підстав вважати про наявність об`єктивних причин, які унеможливили б дбати про них, належно виховувати, забезпечувати фізичний та розумовий розвиток дітей. 
Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дітей, а тому є законні підстави для позбавлення їх батьківських прав. 
Враховуючи фактичне ухилення від виконання батьківських обов`язків покладених на відповідачів чинним законодавством України, з метою захисту прав та інтересів дітей, Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок від 25.02.2026 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої, доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сама відсутність батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в участі у вище описаному та загальноприйнятому i зрозумілому процесі підтверджує їх повне та систематичне i свідоме нехтування батьківськими обов`язками щодо дітей, відтак діти залишилась без батьківської опіки i тому є потреба в юридичному врегулюванні статусу та захисту права i законних інтересів дітей.
Позбавлення батьківських прав, як крайній захід впливу до відповідачів є доречним i співрозмірним у захисті прав та законних інтересів дітей i перевагу слід надати, якнайкращому захисту інтересів дітей, які фактично порушуються з боку відповідачів. Очевидним є те, що потрібно провести паралель між крайньою мірою терпимості з боку дітей права яких порушуються i крайньою безвідповідальністю відповідачів.
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування i допомогу, внаслідок своєї фізичної i розумової незрілості, потребують спеціальної охорони й піклування i допомогу, включаючи належний правовий захист, як до так i після народження.
Судом встановлено, що батьки кожної з дитини не мають жодних намірів забрати свою дитину на виховання та не зверталися з цього приводу у встановленому законом порядку до будь-яких із суб`єктів соціальної роботи, чим прямо порушує норми Сімейного кодексу України.
Враховуючи вказану інформацію та загальний аналіз обставин виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , орган опіки i піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради мала усі законні та правові підстави на прийняття рішення про позбавлення батьківських прав відповідачів.
На даний час діти потребують належної батьківської опіки, а дії відповідачів не дають підстав вважати про наявність об`єктивних причин, які унеможливили б дбати про них, належно виховувати, забезпечувати фізичний та розумовий розвиток, таким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потребують захисту з боку органу опіки та піклування.
Письмові докази, які додані до матеріалів справи, як на підтвердження обставин, на які посилається Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради доводять про максимальне вжиття заходів з боку відповідних служб району. Жодна інформація не спотворена та відображає об`єктивний стан неналежного виконання кожного з батьків своїх обов`язків.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008) в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».
За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.
Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( далі по тексту - ЄКПЛ) становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.
Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.
Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.
В своїй постанові у справі №214/1048/15-ц від 03.05.2018 року ВС звернув увагу на те, що у статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить і вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008), зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька.
ВС в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.
Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»).
Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік», установлено у 2026 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2817 грн., дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня – 3512 грн.
Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.
Відтак, при визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров`я дитини. 
Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) з кожного платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягає індексації згідно закону, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують ухилення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов`язків та їх небажання виховувати свою дитину, тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними та відповідачів належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню судовий збір, оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідачів підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 2662,40 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд, - 
ухвалив:
позовні вимоги Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, ЄДРПОУ: 04056115, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11, в інтересах: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , з участю третьої особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягає індексації згідно закону, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого: АДРЕСА_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного і віку, що підлягає індексації згідно закону, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн., 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , на користь держави судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн., 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
  Суддя	  	 Р.  Б.  Єзерський