Справа № 529/117/26
Провадження № 2/529/323/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

07 травня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Петренко Л.Є.
за участю секретаря - Звягольської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 12.02.2026 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
В обгрунтування позовних вимог представниця позивача вказує, що 20.01.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1500-3338, який укладено в електронній формі. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 13 100 грн. строком кредитування 300 днів із денною відсотковою ставкою 1 % в день.
Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А5144, для підписання вказаного кредитного договору та підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.
Позивач, як кредитодавець виконав взяті на себе кредитні зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти, відповідно до умов укладеного договору. Вказані кошти були перераховані на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті.
Відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання, як наслідок утворилась кредитна заборгованість, яка станом на 19.01.2026 становить 61 386 грн.60 коп., з яких 13 100 грн заборгованість за кредитом, 39 116 грн. 60 коп. заборгованість за нарахованими процентами, 6 550 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, заборгованість по комісії 2 620 грн., яку представник позивача і просить стягнути на користь позивача та понесені ним судові витрати.
26.02.2026 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з?явився, в тексті позовної заяви вказав про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання тричі не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується пошотовими повідомленнями про отримання судових викликів, які знаходяться у матеріалах справи. Будь-яких заяв, клопотань чи відзив на позов не подав.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
20.01.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1500-3338 продукту «На все», відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 13 100 грн. на строк 300 днів, тобто до 15.11.2025 (п. 4.9 Договору), зі сплатою зниженої процентної ставки 0,946% в день та стандартної процентної ставки 1,0 % в день. Визначено розмір комісії за видачу кредиту у розмірі 20 % від суми кредиту (а.с. 12-22).
Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А5144.
Згідно умов кредитного договору, зокрема п. 4.2, кредитні кошти перераховуються кредитодавцем на банківський рахунок позичальника, який вказаний у п. 13 договору – НОМЕР_1 .
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору (а.с.34, а.с.35).
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх договірних обов`язків в частині погашення кредитної заборгованості, на погашення заборгованості жодного платежу не внесено, тому як наслідок має заборгованість, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 13 100 грн, заборгованості за відсотками – 39 116 грн. 60 коп., заборгованість за відсотками нарахованими по ст. 625 ЦК України в сумі 6 550грн., та заборгованість за комісією 2 620 грн (а.с.36-40).
Відповідачем ОСОБА_1 на спростування вказаного розрахунку не подано до суду відповідних доказів, які були б належними та достатніми.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній не виконав їх в повному обсязі.
Згідно розрахунку заборгованості відповідач на погашення кредиту кошти не вносив, відсотки за користування кредитними коштами нараховані в межах строку кредитування.
Аналізуючи умови пункту 4.7 Договору, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з умовою даного договору. Тому заборгованість у розмірі 2 620 грн за комісією, пов`язану з наданням кредиту, підлягає стягненню з відповідачка.
Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 13 100 грн., нарахованих відсотків в сумі 39 116 грн. 60 коп. та комісії в сумі 2 620 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо нарахування позивачем відсотків за ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. 
Як вбачається з детального розрахунку заборгованості, позивачем з 03.02.2025 по 24.03.2025 нараховувались відповідачеві ОСОБА_1 відсотки по ст. 625 ЦК України загальною сумою 6 550 грн. 
Крім цього, паралельно відбувалось нарахування і відсотків за користування кредитом, строк дії якого на момент нарахування таких не скінчився, строк кредитування 300 днів, тобто до 15.11.2025.
Слід зазначити, що нарахування відсотків за користування кредитом та одночасне нарахування відсотків за ч.2 ст.625 ЦК України не відповідає вимогам цивільного законодавства.
Так, право на одержання від позичальника процентів від суми позики передбачено нормами ст.1048 ЦК України.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В постанові від 18 березня 2020 року, справа № 902/417/18, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених ст. 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за "користування кредитом" (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за "користування кредитом", до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. 
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за ч.2 ст.625 ЦК України нараховувалися до пред?явлення вимога про дострокове повернення кредиту, після цього такі відсотки не нараховувалися.
Отже, беручи до уваги період нарахування вказаних відсотків по ст.625 ЦК України, які нараховувались в період дії кредитних зобов`язань, які в свою чергу нараховувались одночасно з відсотками за користування кредитом, тому вимоги позивача в частині стягнення відсотків за ст. 625 ЦК України в сумі 6 550 грн не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.
Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору № 1500-3338 від 20.01.2025 взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 не виконав, реальна заборгованість за яким становить 54 836 грн. 60 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають частковому задоволенню.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме 89,33 %, в сумі 2 378 грн. 32 коп. 
Керуючись статтями 141, 263-265, 280-282 ЦПК України суд,

ухвалив:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», Код ЄДРПОУ 38548598, заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1500-3338 від 20.01.2025, яка складається із заборгованості за тілом кредита в сумі 13 100 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 39 116 грн. 60 коп. та нарахованої комісії в сумі 2 620 грн., а всього 54 836 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять шість) грн 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, в сумі 2 378 (дві тисячі триста сімдесят вісім) грн. 32 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Головуюча Л.Є. Петренко