Справа № 513/42/26 
Провадження № 1-кп/513/91/26 

Саратський районний суд Одеської області

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Саратський районний суду Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , інспектора сектору з ювенальної превенції відділу превенції ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , начальника служби у справах дітей Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12025162240001535 від 12 листопада 2025 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сергіївка, Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учня 10 В класу Кулевчанського опорного закладу-ліцею з початковою школою та гімназією, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
у с т а н о в и в:
Неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IХ в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого наразі неодноразово продовжено, востаннє з 05 листопада 2025 року відповідно до Указу Президента України від 20 жовтня 2025 року №793/2025, затверджений Законом України від 21 жовтня 2025 року №4643-IX, строком на 90 діб (тобто на момент вчинення злочину), вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин. Так, 11 листопада 2025 року приблизно о 04 годині 05 хвилин неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та особистого збагачення, умисно, з корисливих мотивів, перестрибнувши через паркан проник на територію кафе «Причал», розташованого по АДРЕСА_1 та через незачинені вхідні двері проник до приміщення вказаної будівлі, звідки таємно умисно викрав мобільний телефон марки OPPO A 18, 128 Gb, вартістю 4056,54 гривень (чотири тисячі п`ятдесят шість гривень п`ятдесят чотири копійки) з сім картою оператора мобільного зв`язку Київстар, вартістю 300,00 гривень (триста гривень) та грошові кошти в сумі 9037,00 гривень (дев`ять тисяч тридцять сім гривень), належних ОСОБА_10 , спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 13393,54 гривень (тринадцять тисяч триста дев`яносто три гривні п`ятдесят чотири копійко), після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні 16 лютого 2026 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винними в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював встановлені під час досудового розслідування обставини, дав суду показання про те, що він з приятелем йшов з турніків, потім через паркан переліз до бару «Причал», який знаходиться в с. Кулевча, відкрив двері, там були ще одні двері, відкрив шухлядку, в ній були гроші та телефон, він забрав і пішов додому. Переночував вдома, він ховався один день в селі, а потім поїхав у м. Білгород. Мобільний телефон він віддав, гроші всі витратив. З товаришем вони сховались в Білгороді, з ним же, й витратили гроші. До бару «Причал» заходив у ночі. Телефон ОРРО чорного кольору, гроші до восьми тисяч. Гроші з товаришем витрачали в магазині, купували цигарки та інше. ОСОБА_11 він давав гроші в сумі 1500 грн. У вечері приїхав його вчитель ОСОБА_12 і забрав з ОСОБА_13 . Вчителю зателефонував він, оскільки вже знав, що його розшукує поліція. Телефон віддав господарю бара. Живе з бабусею, достатньо нормально, завжди ситий, бабуся отримує соціальну допомогу. Навчається не дуже добре. В тому що сталося розкаюється, буде добре себе поводити, вину визнав повністю. Чому так вчинив, пояснити не в змозі, потягнуло. Такого більше вчиняти не буде. Своє майбутнє баче світлим та нормальним. 
Потерпілий ОСОБА_10 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла письмова заява, в якій просив здійснити судовий розгляд обвинувального акту за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру при розгляді обвинувального акту до неповнолітнього обвинуваченого не має, при призначенні неповнолітньому обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду. 
З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого в судовому засіданні 16 лютого 2026 року пояснила суду, що вона працює, утримує онука. Нікуди його не пускає. Чому так вчинив, не знає. 
Представники служби у справах дітей Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_9 у судовому засіданні 16 лютого 2026 року пояснила, що ОСОБА_6 та його бабуся ОСОБА_7 проживають у двох, до цього часу проживали у трьох, ще й з дядьком, але в січні він помер. У Владислава окрема кімната, забезпеченні продуктами харчування, дитина відвідує школу, в школі харчується безкоштовно, одяг, взуття все є, бабуся доглядає належним чином за дитиною. Два рази на рік сільська рада забезпечує родину продуктами харчування, також вони отримують грошову допомогу в розмірі 2000 грн, шкільне приладдя до школи, зимовий одяг надається. 
Інспектор ювенальної превенції ОСОБА_14 у судовому засіданні 16 лютого 2026 року пояснила, що в поле зору поліції родина не потрапляла, на обліку не перебуває.
Крім повного визнання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 , своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується письмовими доказами, що були досліджені під час судового розгляду, які долучені до кримінального провадження, а саме:
- заявою ОСОБА_10 від 11 листопада 2025 року про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які 11 листопада 2025 року в період часу з 04:00 до 06:00 проникли на територію кафе «Причал», що розташований по вул. Перемоги, 17а в с. Кулевча, звідки таємно викрали мобільний телефон марки ОРРО чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_3 , а також грошові кошти в сумі 9037, 00 грн;
- протоколом огляду місця події від 11 листопада 2025 року, з фото-таблицями до нього, відповідно до якого проведено огляд магазину «Причал», розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кулевча, вул. Перемоги, 17, де було виявлено слід підошви від взуття. В ході огляду зроблено відеофіксацію вказаного сліду. Обстановка в приміщенні не порушена. Крім того, було виявлено грошові кошти номіналом 2 гривні, 5 гривень, та 10 гривень копійками в сумі 139 гривень 50 копійок;
- протоколом огляду від 14 листопада 2025 року, з фото-таблицею до нього, об`єктом якого є мобільний телефон ОРРО А 18, виданий потерпілим ОСОБА_10 . Зі слів ОСОБА_10 мобільний телефон був викрадений та поврнутий після звернення до поліції ОСОБА_6 . Мобільний телефон чорного кольору у робочому стані. При перевірці даних про пристрій, встановлено характеристики телефону ОРРО А 18, модель СРН 2591, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер SHT 8 МВТ GAE WSC MG 6;
- постановою про приєднання предметів до провадження як речових доказів від 14 листопада 2025 року, а саме, мобільний телефон ОРРО А 18 в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 1202516224001535;
- письмовою заявою ОСОБА_6 про долучення до матеріалів кримінального провадження належні йому кросівки чорного кольору SITUO, розмір 40, в яких він був взутий при скоєнні крадіжки з кафе «Причал» в ніч на 11 листопада 2025 року для проведення експертиз;
- протоколом тимчасового вилучення майна від 14 листопада 2025 року з фото-таблицею до нього, а саме чоловічі кросівки чорно-білого кольору SITUO, зі слів ОСОБА_6 він в ніч на 11 листопада 2025 року будучи обутим у кросівки, скоїв крадіжку з кафе «Причал», а саме грошей та мобільного телефону;
- постановою про приєднання предметів до провадження як речових доказів від 14 листопада 2025 року, а саме, чоловічі кросівки білого кольору з чорними вставками з написом SITUO, які в подальшому було оглянуто 14 листопада 2025 року в період часу з 17.35 до 18.10 години, поміщено до полімерного сейф пакету SUD 3052960 та опечатано в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 1202516224001535, та які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області;
- ухвалою про накладення арешту на майно судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2025 року, а саме, накладено арешт на тимчасово вилучене майно: чоловічі кросівки білого кольору з чорними ставками з написом SITUO, які в подальшому були передані на зберігання речових доказів до ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області з метою збереження речових доказів, а також для проведення судово-трасологічної експертизи;
- письмовою заявою ОСОБА_10 про долучення до матеріалів кримінального провадження № 1202516224001535, за фактом крадіжки належного йому майна – електронний носій – DVD-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження встановленими в приміщенні кафе «Причал»; 
- протоколом огляду предмета від 19 листопада 2025 року з фото-таблицею до нього, а саме компакт-диску DVD-RW диску, об`ємом 4,38 ГВ;
- письмовою заявою ОСОБА_15 від 14 листопада 2025 року про долучення до матеріалів кримінального провадження №1202516224001535, електронний носій з DVD діск з відеозаписами за 11 листопада 2025 року;
- протоколом огляду предмета від 19 листопада 2025 року з фото-таблицею до нього, а саме компакт-диску DVD-R диску, об`ємом 4,38 ГВ;
- постановою про приєднання предметів до провадження як речових доказів від 19 листопада 2025 року, а саме, електронні носії – два DVD диска з відеозаписами з камер відеоспостереження в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 1202516224001535;
- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2938/25 від 17 листопада 2025 року, відповідно до висновків якого, ринкова вартість досліджуваних об`єктів (з урахуванням зносу), станом на 11 листопада 2025 року становила: мобільний телефон ОРРО А 18, 128 Gb, бувший у використанні, у технічно-справному стані, придбаний 09 листопада 2024 року – 4056,54 грн (чотири тисячі п`ятдесят шість гривень 54 коп); сім карта оператора мобільного зв`язку Київстар – 300 грн (триста гривень). Загальна вартість об`єктів дослідження становила 4356,54 грн (чотири тисячі триста п`ятдесят шість гривень 54 коп);
- висновком експерта №СЕ-19/116-25/29425-ТР від 02 грудня 2025 року, відповідно до якого на електронно-цифровому зображенні під назвою: «WhatsApp Image 2025-11-17 at 11.40.32», що зберігається наданому на дослідження «CD-R» диску, є слід структури матеріалу найбільшими розмірами 266х92 мм, зафіксований фотозйомкою 11 листопада 2025 року під час огляду місця події за фактом крадіжки майна ОСОБА_10 , за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кулевча, вул. Перемоги, 17. 2. Слід структури матеріалу найбільшими розмірами 266х92 мм непридатний для проведення порівняльного дослідження та для ідентифікації слідоутворюючого об`єкта, яким він був залишений. Запитання: «чи придатний цей слід для ідентифікації підошви взуття?» не вирішувалось у зв`язку з тим, що дослідженням не встановлено, чи є зазначений слід структури матеріалу саме слідом низу підошви взуття. 3. Відповісти на запитання: «Чи залишений слід, вилучений при огляді місця події, взуттям, вилученим у ОСОБА_6 ?» не представляється можливим у зв`язку з тим, що слід структури матеріалу найбільшими розмірами 266х92 мм непридатний для проведення порівняльного дослідження.
У судовому засіданні 18 травня 2026 року судом, за згодую учаснікив кримінального провадження, прийнята відмова від допиту свідків. 
Судом не встановлено будь-яких істотних порушень норм КПК України під час дослідження вищезазначених документів під час судового розгляду, які б ставили б під сумнів досліджені у судовому засіданні у кримінальному провадження документи.
Проаналізувавши досліджені під час судового розгляду докази, судом встановлено, що докази є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності підтверджують вину неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і вони є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.
Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, суд вважає доведеною винність неповнолітнього обвинуваченого і вищеописані дії неповнолітнього ОСОБА_6 суд кваліфікує: за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
В пункті 3 зазначеної Постанови вказано, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно з п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.
У керівних принципах ООН для попередження злочинності серед неповнолітніх (Ер-Ріядські керівні принципи) від 14 грудня 1990 року зазначено, що попередження злочинності серед неповнолітніх є найважливішим аспектом попередження злочинності у суспільстві. Беручи участь у законній, соціально корисній діяльності та виробляючи гуманістичний погляд на суспільство та життя, молодь може бути вихована на принципах, які не допускають злочинну діяльність.
Згідно п. 23.2. Рекомендацій CM/Rec (2008) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», перевагу необхідно надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Рекомендації № R (2008) 11 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи «Про Європейські правила по відношенню до неповнолітніх правопорушників, засуджених до покарань та заходів кримінально-правового характеру»: «на всіх стадіях кримінального судочинства необхідно застосовувати широкий спектр альтернативних покарань і заходів, які відповідають різним етапам розвитку неповнолітніх. Пріоритетними мають бути покарання і заходи, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню шкоди, заподіяної злочином, який вчинив неповнолітній» (правила 23.1, 23.2).
У Мінімальних стандартних правилах ООН, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні до неповнолітніх («Пекінські правила») від 29 листопада 1985 року визначено, що «заходи впливу завжди повинні бути порівнянні не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, але і зі становищем та потребами неповнолітнього, а також з потребами суспільства»; неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки його не визнано винним у вчиненні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому вчиненні інших серйозних правопорушень, а також за відсутності інших відповідних заходів впливу» (п. «а», «b», «с» правила 17.1).
Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Судом в силу положень ч. 1 ст. 103 КК України враховуються також умови життя неповнолітнього обвинуваченого та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особу неповнолітнього, оскільки у кримінальному провадженні неповнолітньою особою вважається той, хто був таким у момент вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив у неповнолітньому віці кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів; проживає з бабусею ОСОБА_7 ; батьки неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 померли; рішенням виконавчого комітету Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 29 квітня 2022 року за № 103, встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на первинному обліку дітей, які залишені без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; стан житла та умови проживання задовільні; характеризуються за місцем проживання, навчання посередньо; на диспансерному психіатричному обліку, диспансерному наркологічному обліку КНП «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області не перебуває; на профілактичному обліку в ювенальній превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області не перебуває; раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.
Крім того, судом враховано, що потерпілий до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках цього обвинувального акту не має претензій матеріального та морального характеру, про що зазначив у заяві поданій до суду.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового розгляду на підставі обвинувального акту судом не встановлено.
Відповідно до висновків досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього ОСОБА_6 , відсутність попередніх притягнень до кримінальної та адміністративної відповідальності, а також низький рівень ризику ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що можливе виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Загальною підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням є результат об`єктивної можливості досягнення мети покарання без його реального виконання. Наявність цієї підстави підтверджується сукупністю обставин кримінального провадження, що передусім характеризують вчинений злочин і особу винного.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, до яких суд відносить вік обвинуваченого, його щире каяття, беззастережне визнання вини, що вказує на негативне ставлення обвинуваченого до скоєного та готовності нести покарання, що впливає на оцінку суспільної небезпеки вчиненого протиправного діяння, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, добровільне відшкодування збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, зважаючи на умови життя та виховання обвинуваченого, зважаючи на думку прокурора з приводу міри покарання та можливості застосування ст. 69 КК України, виходячи із положень статей 50, 65 КК України, суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на відсутність претензій потерпілого, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за можливе із застосуванням ст.69 КК України перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_6 основне покарання у виді пробаційного нагляду із покладанням обов`язків, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.59-1, ст.101 КК України, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , не обирати. 
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.
В силу ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи неповнолітній вік обвинуваченого та його майновий стан (відсутність у нього власних доходів), а також те, що неповнолітній ОСОБА_6 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, враховуючи доходи законного представника неповнолітнього обвинуваченого, а саме з ОСОБА_7 , яка є пенсіонером та інших джерел доходу не має, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 119 КПК України вважає за можливе звільнити неповнолітого обвинуваченого від оплати процесуальних витрат (витрат, пов`язаних з проведенням експертиз) у даному кримінальному провадженні, які в даному конкретному випадку можуть бути компенсовані за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, ст. 101 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на ОСОБА_6 обов`язків обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирати.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі ухилення ним від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертиз у кримінальному провадженні в сумі 3565 (три тисячі п`тсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок вважати компенсованими за рахунок коштів Державного бюджету України.
Речові докази відповідно до ст.100 КПК України, а саме:
- мобільний телефон ОРРО А 18 залишити потерпілому ОСОБА_10 ;
- чоловічі кросівки білого кольору з чорними вставками з написом SITUO повернути ОСОБА_6 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 19 листопада 2025 року у справі № 495/8777/25 (провадження 1-кс/495/2351/2025) на: чоловічі кросівки білого кольору з чорними вставками з написом SITUO. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 , його законному представнику ОСОБА_7 та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 

Суддя ОСОБА_1