ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/3134/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя О.В. Зварич
судді Р.В. Міліціанов
І.Ю. Панова,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертул» б/н від 06.04.2026 року (вх. №01-05/1094/26 від 10.04.2026 року)
на рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2026 року (суддя Р.В.Крупник; повне рішення складено 18.03.2026 року) 
у справі № 914/3134/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертул» (надалі ТзОВ «Лідертул»)
до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним та скасування рішення,
за участю:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Мудрик І.В. (самопредставництво юридичної особи),

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
06.10.2025 року ТзОВ «Лідертул» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами розгляду справи №63/9-13-45-2025 адміністративною колегією відповідача прийнято рішення №63/164-р/к від 31.07.2025 року, яким визнано дії позивача щодо ненадання інформації на вимогу відповідача у встановлений строк порушенням пункту 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та накладено на нього штраф у розмірі 68000,00 грн. На думку позивача, рішення №63/164-р/к від 31.07.2025 року є протиправним, винесеним з порушенням законодавчого порядку, правил діловодства та порушує його права і законні інтереси.
За доводами позивача відповідачем не доведено факту надіслання позивачу вимоги про надання інформації та вміст відповідного поштового вкладення, позивач не був та не міг бути обізнаним про її існування. Публікація вимоги про надання інформації на веб-сайті відповідача не може вважатися її належним врученням позивачу, оскільки це не передбачено чинним законодавством, а сама публікація має ряд недоліків (не містить обов`язкових реквізитів письмового, електронного документа, дати і номеру, що дозволяв би ідентифікувати її як вимогу голови відділення АМКУ).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.03.2026 року у справі №914/3134/25 відмовлено у задоволенні позову.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що у процесі здійснення державного контролю за дотриманням ТзОВ «Лідертул» та ТзОВ «Алхімік» Промислові рішення» законодавства про захист економічної конкуренції під час участі у торгах за ідентифікатором UA-2023-11-02-011406-a, Західне АМКУ надсилало на юридичну адресу ТзОВ «Лідертул», а саме: 04074, м. Київ, вул. Бережанська, буд. 9 Вимогу про надання інформації №63-02/3413е від 25.09.2024 року, згідно із якою позивач повинен був у 10-денний строк з дня отримання вимоги надати відомості, необхідні відповідачу для перевірки дотримання законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення торгів за ідентифікатором UA-2023-11-02-011406-a.
Зокрема, судом встановлено, що відповідач надіслав Вимогу на юридичну адресу позивача 25.09.2024 року згідно із рекомендованим поштовим відправленням №0600966080857. Так, у сформованому Західним АМКУ списку згрупованих відправлень, відповідно до якого відбувалося направлення поштового відправлення, відображені дані щодо найменування позивача і його адреси та міститься вказівка на номер і дату Вимоги №63-02/3413е від 25.09.2024 (у розділі особливі відмітки). Факт відправлення поштового відправлення підтверджується службовим чеком АТ «Укрпошта» від 25.09.2024 року.
В оскарженому рішенні зазначено, що поштове відправлення №0600966080857, яким позивачу надсилалася Вимога, було повернуто оператором поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.
Також судом встановлено, що 01.11.2024 року відповідач оприлюднив Вимогу на офіційному веб-сайті: https://westernmtv.amcu.gov.ua/news/vymoha-pro-nadannia-informatsii-do-tov-lidertul. Суд виснував, що вимога про надання інформації вважається такою, що вручена адресату, через десять днів із дня її розміщення на офіційному веб-сайті, тобто 11.11.2024 року, а тому запитувану інформацію позивач повинен був надати до 21.11.2024 року включно.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що оскільки позивач проігнорував запит органу антимонопольного комітету, у лютому 2025 року відповідач розпочав розгляд справи №63/9-13-45-2025, у межах якої прийняв оскаржуване Рішення №63/164-р/к від 31.07.2025 року про: - визнання дій позивача із ненадання інформації на Вимогу порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»; - накладення на позивача штрафу у розмірі 68000,00 грн.
Місцевий господарський суд констатував, що із фактом публікації Вимоги у відповідній формі у позивача виник обов`язок виконати її та надати запитувану інформацію, адже, по-перше, таку вимогу було опубліковано на офіційному веб-сайті Західного АМКУ згідно із Порядком, по-друге, така вимога сформована на підставі паперової вимоги, що надсилалася поштою позивачу, однак останній не забезпечив її отримання (хоча був зобов`язаний), по-третє зміст електронної вимоги є ідентичним змісту паперової вимоги, яка наявна у матеріалах справи.
Судом встановлено, що позивач проігнорував обов`язкову для виконання Вимогу Західного АМКУ, що стало підставою для прийняття Рішення №63/164-р/к від 31.07.2025 року.
З урахуванням вищенаведеного суд першої інстанції прийшов до висновку про законність та обґрунтованість рішення №63/164-р/к від 31.07.2025 року та наявність правових ідстав для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2026 року у справі №914/3134/25 та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Зокрема апелянт зазначає, що відповідачем жодними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами не доведено факту направлення позивачу вимоги голови відділення про надання інформації від 25.09.2024 року №63-02/3413е, а також не доведено вміст поштового вкладення та направлення позивачу саме вимоги про надання інформації, а доводи відповідача в рішенні щодо направлення та повернення вимоги голови відділення про надання інформації від 25.09.2024 року №63-02/3413е зводяться до припущень. Скаржник заявляє, що жодних інформаційних вимог з боку відповідача не отримував, не був та не міг бути обізнаним про наявність вимог відповідача. На переконання позивача, публікація на веб-сайті не може прирівнюватись до факту отримання і не може зобов`язувати апелянта до будь-яких дій, адже це не є законодавчо передбаченим механізмом дій державного органу. В апеляційній скарзі також зазначено, що розміщена на веб-сайті вимога не відповідає приписам чинного законодавства, опублікований на відповідному веб-сайті файл не містить ідентифікуючі дані, що не дає можливості ідентифікувати документ.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін. Зокрема зазначає, що відповідну вимогу надіслано ТзОВ «Лідертул» 25.09.2024 року рекомендованим поштовим відправленням за його місцезнаходженням згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а саме: 04074, м. Київ, вул.Бережанська, 9. Вказує, що у сформованому списку згрупованих поштових відправлень, відповідно до якого відбувалося направлення поштового відправлення, відображені дані щодо найменування позивача і його адреси, та міститься вказівка на номер і дату вимоги у розділі особливі відмітки. Також вказує, що вимогу позивачу не вручено та повернуто до відділення з підстави «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень АТ «Укрпошта», службовим чеком АТ «Укрпошта» та довідкою АТ «Укрпошта» про причини повернення від 14.10.2024 року. Відповідач заявляє, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази відправки позивачу вимоги. Також зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Вказує на те, що розміщення вимоги на офіційному веб-сайті належить до дискреційних повноважень відповідача. Змістовне наповнення вимоги, розміщеної на офіційному веб-сайті відповідача відповідає інформації, відображеній у вимозі. На переконання відповідача, вимога вважається врученою позивачу 11.11.2024 року, а відтак останній день строку подання інформації на вимогу припадав на 21.11.2024 року.
У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти доводів скаржника з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.
Позивач не забезпечив участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомив.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення позивача з датою, часом та місцем розгляду справи №914/3134/25, суд встановив таке.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2026 року призначено справу № 914/3134/25 до розгляду у судовому засіданні на 01.06.2026 року о 10 год. 00 хв.
24.04.2026 року вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача в підсистемі ЄСІКС «Електронний суд», що підтверджується довідкою відповідального працівника суду.
Отже, суд вчинив дії щодо належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи №914/3134/25.
Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності позивача.

Обставини справи
Як видно із наявних у справі копій документів, у процесі здійснення державного контролю за дотриманням ТзОВ «Лідертул» та ТзОВ «Алхімік» Промислові рішення» законодавства про захист економічної конкуренції під час участі у торгах за ідентифікатором UA-2023-11-02-011406-a, відповідач надіслав на юридичну адресу ТзОВ «Лідертул», а саме: 04074, м. Київ, вул. Бережанська, буд. 9 Вимогу про надання інформації №63-02/3413е від 25.09.2024 року, згідно із якою позивач повинен був у 10-денний строк з дня отримання вимоги надати відомості, необхідні відповідачу для перевірки дотримання законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення торгів за ідентифікатором UA-2023-11-02-011406-a.
Матеріали справи містять копію списку згрупованих відправлень «Рекомендований лист» №191, в якому зазначено ТзОВ «Лідертул» адресатом, поштову адресу: 04074, м. Київ, вул. Бережанська, 9; в розділі «особливі відмітки» зазначено: «№63-02/3413е від 25.09.2024».
Також у матеріалах справи наявна копія службового чека АТ «Укрпошта», в якій зазначено дату – 25.09.2024 року.
14.10.2024 року поштове відправлення повернулося на адресу відповідача із зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями поштового конверту та довідки про причини невручення відправлення №0600966080857.
01.11.2024 року відповідач оприлюднив Вимогу на офіційному веб-сайті, яка доступна за посиланням: https://westernmtv.amcu.gov.ua/news/vymoha-pro-nadannia-informatsii-do-tov-lidertul (посилання на сайт міститься у відзиві на позовну заяву та рішенні відповідача). Зважаючи на це, вона вважається такою, що вручена адресату, через десять днів із дня її розміщення на офіційному веб-сайті, тобто 11.11.2024 року, а тому запитувану інформацію позивач повинен був надати до 21.11.2024 року включно.
Оскільки позивач проігнорував запит органу антимонопольного комітету, у лютому 2025 року відповідач розпочав розгляд справи №63/9-13-45-2025, у межах якої прийняв Рішення №63/164-р/к від 31.07.2025 року про: - визнання дій позивача із ненадання інформації на Вимогу порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»; - накладення на позивача штрафу у розмірі 68000,00 грн.
Зі змісту оспорюваного рішення органу АМКУ вбачається наступне.
У розділі 1. «Процесуальні дії» зазначено:
(1) Розпорядженням адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) від 25.02.2025 року №63/45-рп/к розпочато розгляд справи №63/9-13-45-2025 за виявленими в діях товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертул» ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу Відділення від 25.09.2024 року № 63-02/3413е у встановлений ним строк.
(2) Листом Відділення від 25.02.2025 року № 63-02/1655е на адресу товариства з рбмеженою відповідальністю «Лідертул» було надіслано копію розпорядження адміністративної колегії Відділення від 25.02.2025 року № 63/45-рп/к про початок розгляду справи № 63/9-13-45-2025. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601116880028 лист від 25.02.2025 року № 63-02/1655е не вручено одержувачу з причини«за закінченням терміну зберігання».
Також у пунктах 6-8 розділу 2. «Відповідач» вказаного рішення встановлено таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідертул» (ідентифікаційний код юридичної особи 43035094), місцезнаходження юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань: 04074, м. Київ, вул. Бережанська, 9.
Відповідно до відомостей, які містяться в ЄДР, основним видом діяльності ТзОВ «Лідертул» є виробництво абразивних виробів (код КВЕД 23.91).
Отже, ТзОВ «Лідертул» є суб`єктом господарювання у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Відповідно до змісту розділу 3 рішення - «Обставини, що свідчать про порушення законодавства про захист економічної конкуренції»:
(9) З метою забезпечення виконання завдань, покладених на Відділення, керуючись статтями 3, 17, 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженим розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 року №32-р, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (із змінами), Відділенням на юридичну адресу ТзОВ «Лідертул», яка зазначена в ЄДР, направлено вимогу голови Відділення про надання інформації від 25.09.2024 року № 63-02/3413е (далі - Вимога), згідно з якою необхідно було у 10-денний строк з дня отримання Вимоги надіслати Відділенню визначену інформацію, зокрема: перелік всіх працюючих, які були пов`язані з ТзОВ «Лідертул» трудовими відносинами у 2023 році, інформацію про всі номери телефонів та електронні поштові скриньки, що належали та використовувались ТзОВ «Лідертул» у 2023 році, інформацію щодо місцезнаходження ТзОВ «Лідертул» (всі фактичні адреси та юридична, включаючи місцезнаходження всіх юридичних баз та складів), інформацію щодо залучення ТзОВ «Лідертул» суб`єктів господарювання до підготовки, збору документів поданих у складі тендерної пропозиції для участі у торгах за ідентифікатором торгів у системі «Ргоzorro»: UА-2023-11-02-011406-а, інформацію щодо всіх банківських рахунків, які відкриті ТзОВ «Лідертул» у 2023 році, інформацію щодо наявності господарських відносин з ТзОВ «Лідертул» .
(11) ТзОВ «Лідертул» було повідомлено, що згідно із пунктами 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», неподання органу Антимонопольного комітету України інформації в установлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, передбачену статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
(12) У вимозі проінформовано про обов`язковість виконання вимог Голови територіального відділення Комітету та обов`язок суб`єктів господарювання на вимогу відповідача подавати, зокрема документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання територіальним відділенням АМКУ завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.
Таким чином ТзОВ «Лідертул» належним чином проінформовано про правові наслідки неподання інформації, подання недостовірної інформації або подання інформації в неповному обсязі. Питання, зазначені у вимозі, не потребували здійснення ТзОВ «Лідертул» збору, аналізу та опрацювання інформації від третіх осіб. Обсяг, порядок і строки надання інформації були чітко визначені (13, 14).
(17) Відповідно до абзацу чотирнадцятого пункту 3 розділу VІІ Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.09.1994 № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 (в редакції розпорядження Комітету від 29.06.1998 № 169-р) (зі змінами), у разі якщо вимогу про надання інформації не вручено за місцезнаходженням юридичної особи чи останнім відомим задекларованим / зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, орган Комітету / голова територіального відділення Комітету забезпечує розміщення вимоги про надання інформації на офіційному вебсайті Комітету. Зазначена вимога вважається такою, що вручена адресату, через десять днів із дня її розміщення на офіційному вебсайті Комітету. 
У зв`язку з поверненням поштового відправлення за закінченням терміну зберігання вимогу було розміщено на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України: https://westernmtv.amcu.gov.ua/news/vymoha-pro-nadannia-informatsii-do-tov-lidertul.
З огляду на зазначене вимога вважається такою, що вручена ТзОВ «Лідертул» 11.11.2024 року Отже, останній день строку надання інформації на вимогу припадав на 21.11.2024 року (пункти 19, 20 оспорюваного рішення відділення АМКУ).
У рішенні №63/164-р/к від 31.07.2025 року адміністративна колегія Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету виснувала (пункт 28), що неподання ТзОВ «Лідертул» інформації Західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Відділення від 25.09.2024 року № 63-02/341Зе, у встановлений ним строк, є порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
У пункті 29 рішення зазначено, що відповіді на подання від 21.07.2025 року № 63-03/435-П з попередніми висновками у справі № 63/9-13-45-2025, у тому числі міркувань, заперечень чи спростувань, від ТзОВ «Лідертул» станом на дату прийняття рішення не надійшло.
У розділі «Остаточні висновки» адміністративною колегією констатовано, що доказами, зібраними у справі №63/9-13-45-2025 у їх сукупності доведено, що ТзОВ «Лідертул» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації Західному міжобласному територіальному відділенню Антомонопольного комітету України на вимогу голови Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.09.2024 №63-02/3413е у встановлений ним строк.
Оспорюване рішення адміністративної колегії отримано позивачем за його юридичною адресою 07.08.2025 року згідно із супровідним листом №63-02/6431е від 31.07.2025 року, що надсилався поштовим відправленням №0601176817384.
Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач оскаржив таке рішення у судовому порядку шляхом звернення у цій справі з позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Закон України «Про захист економічної конкуренції» визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.
Згідно із пунктом 13 частини 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, серед іншого, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.
Відповідно до статті 51 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами частини 1 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Згідно із частиною 1, 2 статті 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.
За змістом статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.
Отже, законодавством встановлено повноваження Антимонопольного комітету України щодо розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проводити розслідування за заявами та справами, перевіряти суб`єкти господарювання щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції, а також приймати рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.
Перевіряючи дії АМК на відповідність законодавству України, суд, не втручаючись у дискрецію АМК, з`ясовує і визначає наявність чи відсутність, а відтак доведеність чи недоведеність, обґрунтованість чи необґрунтованість, передбачених ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстав для визнання недійсним рішення АМК через призму, зокрема в цьому випадку, неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неправильності застосування норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини 2 статті 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень.
У цій справі суд встановив, що у лютому 2025 року відповідач розпочав розгляд справи №63/9-13-45-2025, у межах якої прийняв Рішення №63/164-р/к від 31.07.2025 року про: - визнання дій позивача із ненадання інформації на Вимогу порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»; - накладення на позивача штрафу у розмірі 68000,00 грн.
Згідно із частиною 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.
З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав оскаржуване рішення 07.08.2025 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення №0601176817384.
Зважаючи на це, а також враховуючи, що позов подано до суду засобами поштового зв`язку 06.10.2025 року, суд першої інстанції правильно виснував, що встановлений Законом України «Про захист економічної конкуренції» строк на оскарження дотримано позивачем.
Щодо оскаржуваного позивачем рішення №63/164-р/к від 31.07.2025 року апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
За положеннями статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Згідно із частиною 1 статті 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність".
Пунктом 3 Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.09.1994 № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за №90/299 (в редакції Розпоряджень Антимонопольного комітету № 169-р від 29.06.1998, № 332-р від 17.08.2006, № 16-рп від 23.11.2023), зокрема, передбачено, що вимога про надання інформації надсилається юридичним особам за їх місцезнаходженням, зазначеним у ЄДРПОУ, фізичним особам - за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування). Вимога додатково може бути надіслана за останнім відомим місцезнаходженням юридичної особи або задекларованим / зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи.
У разі якщо вимогу про надання інформації не вручено за місцезнаходженням юридичної особи чи останнім відомим задекларованим / зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, орган Комітету / голова територіального відділення Комітету забезпечує розміщення вимоги про надання інформації на офіційному вебсайті Комітету. Зазначена вимога вважається такою, що вручена адресату, через десять днів із дня її розміщення на офіційному вебсайті Комітету.
Як було вказано вище, матеріали судової справи № 914/3134/25 справи містять копію списку згрупованих відправлень «Рекомендований лист» №191, в якому зазначено ТзОВ «Лідертул» адресатом, поштову адресу: 04074, м. Київ, вул. Бережанська, 9; в розділі «особливі відмітки» зазначено: «№63-02/3413е від 25.09.2024». Також у матеріалах справи наявна копія службового чека АТ «Укрпошта», в якій зазначено дату – 25.09.2024 року.
14.10.2024 року поштове відправлення повернулося на адресу відповідача із зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями поштового конверту та довідки про причини невручення відправлення №0600966080857.
У зв`язку з неможливістю вручити Вимогу за місцем реєстрації позивача, Західне АМКУ розмістило її на своєму офіційному веб-сайті, про що свідчить публікація від 01.11.2024 року за посиланням: https://westernmtv.amcu.gov.ua/news/vymoha-pro-nadannia-informatsii-do-tov-lidertul. Відтак, враховуючи положення пункту 3 Порядку, Вимога вважається врученою ТзОВ «Лідертул» 11.11.2024 року, а запитувану інформацію товариство зобов`язане було надати до 21.11.2024 включно.
Отже, з урахуванням положень пункту 3 вищезгаданого Порядку розміщення Вимоги на веб-сайті Західного АМКУ є дією, що прямо передбачена чинним підзаконним нормативним актом та визначає алгоритм дій органів антимонопольного комітету під час розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Відтак, вчинення повноважним органом відповідної дії зумовлює виникнення у відповідального суб`єкта, зокрема у відповідача у цій справі, обов`язку виконати вимогу у встановлені строки.
Місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що публікація вимоги про надання інформації на веб-сайті є додатковим до основного способом повідомлення. Першочергове значення має насамперед направлення вимоги засобами поштового зв`язку. Разом з тим, оскільки позивач не забезпечив належних умов для отримання поштового відправлення, яким йому надсилалася Вимога, то розміщення вимоги у мережі Інтернет було єдиним доступним для Західного АМКУ і при цьому законодавчо передбаченим способом повідомлення позивача про необхідність надання інформації щодо закупівлі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність факту направлення позивачу вимоги голови відділення від 25.09.2024 року №63-02/3413е щодо надання інформації, і про те, що публікація на офіційному веб-сайті АМКУ не може прирівнюватись до факту отримання ним такої вимоги та не зобов`язує апелянта до будь-яких дій, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.
Також колегія суддів вважає вірним висновки суду першої інстанції про те, що незважаючи на певні недоліки розміщеної на веб-сайті вимоги із фактом публікації такої вимоги у відповідній формі у позивача все ж виник обов`язок виконати її та надати запитувану інформацію, адже, по-перше, таку вимогу було опубліковано на офіційному веб-сайті Західного АМКУ згідно із Порядком, по-друге, така вимога сформована на підставі паперової вимоги, що надсилалася поштою позивачу, однак останній не забезпечив її отримання (хоча був зобов`язаний), по-третє зміст електронної вимоги є ідентичним змісту паперової вимоги, яка наявна у матеріалах справи. 
Враховуючи вищеописані правові норми, встановлені у цій справі обставини та з урахуванням викладених у даній постанові мотивів, колегія суддів констатує, що аргументи скаржника не спростовують висновків рішення місцевого господарського суду, а також викладених у рішенні №63/164-р/к від 31.07.2025 року обставин, а відтак суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, відмовивши у задоволенні позову.
Отже, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 09.03.2026 року у справі №914/3134/25.
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відповідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наслідками апеляційного перегляду судова колегія констатує, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне, обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення – без змін.

Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертул» б/н від 06.04.2026 року (вх. №01-05/1094/26 від 10.04.2026 року) залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2026 року у справі №914/3134/25 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич 

Суддя Р.В. Міліціанов

Суддя І.Ю. Панова