Справа № 675/523/26 
Провадження № 2/675/700/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)
"11" червня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Беліци М.О., учасників справи:
представника позивача: не з`явилася,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (по тексту рішення – ТОВ «СВЕА ФІНАНС», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  (по тексту рішення –  ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики №4/01816264 від 16.11.2019 у сумі 33280,00 грн, із яких: заборгованість за основним боргом – 4000,00 грн; заборгованість за платою – 1120,00 грн; заборгованість за пенею – 28160,00 грн, а також стягнення 26262,40 грн сплаченого судового збору.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.11.2019 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №4/01816264, згідно якого кредитодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі встановленому цим договором - 4000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити плату за договором, а також інші платежі за договором у порядку та строки передбачені цим договором.
Звертає увагу, що 28.12.2023 ТОВ «Партнер Фінанс» на підставі договору факторингу №01.02-91/23 за плату відступило, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №4/01816264.
При цьому, згідно рішення від 25.03.2024 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» перейменовано на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 33280,00 грн, із яких: заборгованість за основним боргом – 4000,00 грн; заборгованість за платою – 1120,00 грн; заборгованість за пенею – 28160,00 грн.
У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вищезазначену заборгованість.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву на позов не подавав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надавав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі
15.04.2026 ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області у даній справі відкрито провадження та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 16.11.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» ОСОБА_1 було укладено договір позики №4/01816264, за умовами якого пoзикодавeць пepeдaв y влaснiсть позичальнику гpoшовi кoшти y poзмipi 4000,00 грн, а позичальник зобoв`язався пoвeрнyти сyмy пoзики позикодавцю тa сплатити платy за дoгoвoрoм y пoрядкy тa cтpoки, пepeдбaченi цим догoвором.
Відповідно до п. 2.1. договору пoзичaльник пoвинен сплатити позикoдaвцю платy зa дoгoвoрoм y рoзмірі 1120,00 грн, яка визначається з розрахунку (за фіксованою незмінною ставкою) 2 % від суми позики за кожен день користування в мeжах стpoкy, передбаченого п. 3.5. догoвоpy.
Позикодaвeць надaє пoзикy шляxoм пeредачі roтівкoвих коштiв позичальнику. Підписанням цього договору позичальнику підтверджує, що він отримав від позикодавця суму позики у повному обсязі на дату підписання цього договору. Пoзичaльник повepтає суму позики шляхом внесення готiвкoвиx кoштiв y каcy пoзикoдавця aбo на 6анкiвський paxyнoк позикодавця. Днем повернення позики (її частини) вважається день внесення суми позики (її частини) в касу позикодавця або на банківський рахунок позикодавця. 
Згідно графіку платежів позичальник зобов`язаний повернути суму позики у повному обсязі та сплатити плату за договором у строк по 29.11.2019. 
Cтoрoни нa пiдставі ст. 534 Цивiльногo кoдексy Укрaїни дoсягли згoди пpo тaкий порядoк пoгaшення зa6oproвaнocтi за даним договором: у першу чергу сплачується пеня; у другу чергу сплачуються проценти згідно п. 5.6. договору; в третю чергу сплачується плата згідно п. 2.1. договору; в четверту чергу сплачується сума позики (п. 3.1. - п. 3.6. договору).
За порушення позичальникoм стрoкiв пoгaшeння гpoшoвих зoбoв`язань за цим дoгoвoрoм, позикодавець мaє прaвo вимагати від позичальника сплaтити позикодавцю пеню. У випадкy нараxyвaння позикодавцем пeнi, тaка пеня нараховується y рoзмipi 2% від суми простроченого грошового зoбoв`язання зa кожен день прострочення, включаючи дeнь погашення забopгoвaнoстi. Пoзичaльник зoбoв`язyється сплатити позикодавцю пеню за договором за першою вимогою позикодавця. Сторони на підставі ст. 625 ЦК України досягли згоди, що у випадку прострочення сплати позичальником своїх грошових зобов`язань за цим договором, позичальник зобов`язується на вимогу позикодавця сплатити 732 проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання (п. 5.2.,п. 5.3., п. 5.4, п. 5.6. договору).
Дoговip позики вважається укладеним з моменту передачі грошей та діє з 16.11.2019 по 29.11.2019. 3aкiнчeння стpокy дії цьoгo дoгoвopy нe звільняє сторони від вiдпoвiдaльнoстi зa невиконання своїх зобов`язань, яке мaлo мiсце пiд чac дії цього договору, а також не звільняє від відповідальності за порушення стороною своїх зобов`язань, що будуть тривати після закінчення строку дії договору. Сторони досягли згоди, що всі зміни і доповнення до цього договору здійснюються сторонами у письмовій формі та скріпляються їх підписами (п. 8.1., п. 8.2, п. 8.4. договору).
Договір позики №4/01816264 підписано особисто відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Партнер Фінанс» 16.11.2019 шляхом проставлення власноручних підписів.
Як убачається із розрахунку заборгованості за договором позики №4/01816264 від 16.11.2019, заборгованість ОСОБА_1 за період з 16.11.2019 по 28.12.2023 становить 33280,00 грн, із яких: заборгованість за основним боргом – 4000,00 грн; заборгованість за платою – 1120,00 грн; заборгованість за пенею – 28160,00 грн (нарахування припинено 15.11.2020).
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-91/23, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором (п. 2.1. договору факторингу).
Згідно рішення №1 від 25.03.2024, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» перейменовано на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Тим самим позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики №4/01816264 від 16.11.2019 у сумі 33280,00 грн, який не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним договором.
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Крім того суд враховує наступне.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту рішення - ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
У силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Частинами 1, 3 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як встановлено судом, відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За нормою ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити платежі за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Суд враховує, що зібрані у справі докази вказують на те, що ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 уклали договір позики. 
Сторони вказаного договору досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
Після закінчення строку кредитування відповідач не повернув кредитні кошти в повному обсязі та не сплатив плату, внаслідок чого на момент подачі позову виникла заборгованість у розмірі 33280,00 грн.
Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору плату за договором в розмірі 1120,00 грн, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вирішуючи питання стягнення пені в розмірі 28160,00 грн, суд виходить із такого.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Договором позики врегульовано, що за порушення позичальником строків погашення грошових зобов`язань за цим договором, позикодавець має право вимагати від позичальника сплатити позикодавцю пеню. У випадку нарахування позикодавцем пені, така пеня нараховується у розмірі 2 % від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості.
Зважаючи на те, що пеня в розмірі 28160,00 грн була нарахована станом на 15.11.2020 та передбачена вказаним вище договором, остання підлягає також стягненню.
Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (місце знаходження – м. Київ, вул. Іллінська, 8, ЄДРПОУ - 37616221) заборгованість за договором позики №4/01816264 від 16.11.2019 у сумі 33280 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (місце знаходження – м. Київ, вул. Іллінська, 8, ЄДРПОУ - 37616221) судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності у часників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 11.06.2026.

Суддя Олександр Король