Провадження № 2/470/365/26
Справа № 470/416/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді Лусти С.А.,
за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2026 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідача, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Руденком К.В., що діє на підставі довіреності від 31 грудня 2025 року. 
В позові зазначено, що відповідно до укладеного Кредитного договору №25901 від 31 грудня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Процент" та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит, у розмірі 7000,00 грн, строком на 730 днів (до 31 грудня 2026 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ "ТАСКОМБАНК", зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). Кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн. були відправлені відповідачу 31 грудня 2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ "ТаскомБанк". У зв`язку з порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за Кредитним договором, станом на 23 лютого 2026 року, становить 42420,00 грн., яка складається із заборгованості за процентами за період з 31 грудня 2024 року по 10 лютого 2026 року, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних), в розмірі 28420,00 гривень та 14000,00 грн. штраф за порушення умов Кредитного договору. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Процент" заборгованість за Кредитним договором №25901 від 31 грудня 2024 року, у розмірі 42420,00 грн, судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу, в розмірі 10000 грн. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв (а.с.79).
Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
31 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено кредитний договір №25901, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 7000,00 грн., строком на 730 днів, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом 1,0 % від суми кредиту за кожен день користування грошовими коштами. Вказаний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором 957968 (а.с.24-30).
Невід`ємною частиною вказаного договору є Правила надання грошових коштів у кредит та паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально погоджено умови кредитування (а.с.32-34,42-50).
ТОВ «ФК «Процент» виконало зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить лист ТОВ «Пейтек» від 19 лютого 2026 року та виписка про рух коштів відповідача, надана АТ «Таскомбанк» 04 червня 2026 року, однак останній не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 49420,00 грн. (а.с.35,76-77).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу станом на 10 лютого 2026 року нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, у розмірі 49420,00 грн., з яких 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 28420,00 грн. заборгованість за відсотками та 14000,00 грн. штраф, однак позивач в позові просив стягти з відповідача лише заборгованість за відсотками, в розмірі 28420,00 грн. та заборгованість за штрафами, в розмірі 14000,00 грн. (а.с.36-41).
Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує.
Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Частина 1 ст.530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розрахувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості завідсотками за вказаним кредитним договором, станом на 10 лютого 2026 року, в розмірі 28420,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів, в розмірі 14000,00 грн., то за вимогами ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Згідно п.3.5. укладеного між сторонами кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити товариству штраф, у розмірі 1120,00 грн. на 4 день такого невиконання та в розмірі 280,00 грн. починаючи з 5 дня за кожен день невиконання або неналежного виконання договору.
Однак, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні в зв`язку з російською агресією введено воєнний стан, який продовжено дотепер. 
За такого, враховуючи, що відповідачу нараховано заборгованість за штрафами в період з 18 січня 2025 року до 05 березня 2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, суд дійшов висновку про відмову позивачу в стягненні з відповідача заборгованості за штрафами, в розмірі 14000,00 грн. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1783,72 грн. (а.с.22).
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 10000,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03 червня 2024 року, укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , акт приймання-передачі наданих послуг №103 до вказаного договору від 26 січня 2026 року, платіжну інструкцію про сплату коштів за надання правничої допомоги від 30 січня 2026 року та витяг з реєстру №1 до вказаного акту приймання-передачі від 26 січня 2026 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до ОСОБА_1 : підготовка позовної заяви та клопотання про витребування доказів – 9000,00 грн., складання адвокатського запиту про витребування доказів – 1000,00 грн. (а.с.61-70).
Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 10000,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе визначити їх на рівні 5000,00 грн та, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, стягнути з відповідача на його користь 3349,83 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», код ЄДРПОУ 41466388, заборгованість за кредитним договором №25901 від 31 грудня 2024 року, станом на 10 лютого 2026 року, в розмірі 28420,00 (двадцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн., яка складається із заборгованості за відсотками.
Стягнути з  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», код ЄДРПОУ 41466388, витрати по сплаті судового збору, в розмірі 1783,72 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 3349,83 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», код ЄДРПОУ 41466388, місце знаходження: бульвар Вацлава Гавела, 4 м. Київ, 03124;
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 15 червня 2026 року. 

Суддя   С.  А.  Луста