Справа № 345/2807/25 
Провадження № 22-ц/4808/1010/26
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І. 
Суддя-доповідач Барков В. М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого судді Баркова В. М.,
суддів    Василишин Л. В.,
Максюти І. О.,
секретар  Петрів Д. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2026 року у складі судді Кардаш О. І., ухвалене у м. Калуші Івано-Франківської області, повний текст якого складено 30 березня 2026 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич Віталій Леонідович про внесення змін у свідоцтво про право на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну часток у спадковому майні,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич В. Л. про внесення змін у свідоцтво про право на спадщину. Позовні вимоги були мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_5 – ОСОБА_6 .
Вказував, що постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Бабича В. Л. від 05 травня 2025 року встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 входить: 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 ; грошові кошти в сумі 10 389,66 євро (грошовий вклад у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»); грошові кошти в сумі в сумі 170 337,47 грн. (грошовий вклад у ПАТ КБ «Приватбанк»); легковий автомобіль марки FORD MONDEO, 1993 р.в., р.н.з. НОМЕР_1 ; легковий автомобіль марки BMW 3, 1987 р.в., р.н.з. НОМЕР_2 ; частка будинковолодіння по АДРЕСА_2 .
Позивач зазначав, що на момент смерті ОСОБА_6 він був малолітнім, а тому прийняв спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України. При цьому, його матір заяву про відмову від спадщини не подавала.
Крім того, позивач вказував, що право на спадщину ОСОБА_6 має також неповнолітня ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_5 .
Посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_1 не надала згоди на внесення змін у видані їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , а також на те, що приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Бабич В. Л. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину на все майно ОСОБА_6 видано відповідачці ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 просив:
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Бабичем В. Л. за реєстровим №1378, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 1/16;
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим № 1373, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 2 597 євро 41 цент;
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим № 1374, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 42 584,36 грн.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим №1376, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/4.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим № 1377, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/4.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим № 1379, зазначивши, що частка ОСОБА_2 , у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/8.
У серпні 2025 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_4 , пред`явила позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич В. Л. про внесення змін у свідоцтво про право на спадщину.
Посилаючись на аналогічні обставини справи та норми матеріального права, просила:
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Бабичем В. Л. за реєстровим №1378, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 1/16;
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим № 1373, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 2 597 євро 41 цент;
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим № 1374, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 42 584,36 грн.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим №1376, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/4.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим № 1377, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/4.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року за реєстровим № 1379, зазначивши, що частка ОСОБА_3 , у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/8.
У грудні 2025 року ОСОБА_1 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну часток у спадковому майні. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що у свідоцтвах про право на спадщину № 1477, № 1478 і № 1479 від 02 вересня 2024 року про право на спадщину на 1/4 квартири по АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_5 , нотаріусом було визначено розмір часток у зазначеній квартирі по 1/16. Однак, на момент смерті ОСОБА_5 спадкоємцями було п`ятеро осіб, оскільки ОСОБА_6 не подавав заяву про відмову від спадкування, проживав і був зареєстрований у квартирі. А тому вважала, що частка кожного із спадкоємців після смерті ОСОБА_5 має становити по 1/20. Аналогічне стосується і права власності на автомобіль, оскільки частка кожного із спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_5 повинна становити 1/20.
Посилаючись на вищенаведене, ОСОБА_1 просила:
- внести зміни у свідоцтва, виданих приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу 02 вересня 2024 року Лукаш Г. О. за №1477, ОСОБА_3 за №1478 та ОСОБА_2 за №1479 про право на спадщину на 1/4 квартири по АДРЕСА_3 та визначити розмір їх часток в даному майні по 1/20 частин;
- внести зміни у свідоцтва №355, 356, АДРЕСА_4 виданих ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про право на спадщину кожному на 1/3 частки автомобіля марки Skoda Oktavia Tour 2007 року випуску та визначити розмір їхніх часток в даному майні по 1/20 частин.
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2026 року позов ОСОБА_2 задоволено. Постановлено: 
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1378, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/16.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1373, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 2 597 євро 41 цент.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1374, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 42 584,36 грн.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1376, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/4.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1377, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/4.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1379, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/8.
Цим же рішенням задоволено позов ОСОБА_3 . Постановлено:
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1378, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/16;
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1373, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 2597 євро 41 цент.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1374, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 42 584,36 грн.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1376, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/4.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1377, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/4.
- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1379, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/8.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про зміну часток у спадковому майні відмовлено.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 3 561,20 грн. судового збору кожному.
У апеляційній скарзі на зазначене рішення суду ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права,невідповідність висновків суду фактичним обставинам та матеріалам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовити. Також просила внести зміни у свідоцтва, видані приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу 02 вересня 2024 року Лукаш Г. О. по реєстру № 1477, ОСОБА_3 по реєстру № 1478, ОСОБА_2 по реєстру № 1479 про право на спадщину на 1/4 квартири по АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_7 у спільній власності та визначити розмір їхніх часток в даному майні по 1/20 частин; внести зміни у свідоцтва № НОМЕР_3 , 356, АДРЕСА_4 , виданих ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по реєстрах нотаріальних дій, про право на спадщину кожному на 1/3 частки автомобіля марки SKODA OKTAVIA TOUR 2007 року випуску та визначити розмір їхніх часток в даному майні по 1/20 частин.
На думку скаржниці, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що вона перебувала із спадкодавцем ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі до його смерті і майно, яке залишилося після його смерті, а саме грошові кошти в сумі 10 389,66 євро та 170 337,47 грн., а також автомобілі марки FORD MONDEO, 1993 року випуску та BMW 3, 1987 року випуску, були їх спільною сумісною власністю. А тому вважає, що грошові кошти у розмірі 5 194,83 євро 85 168,74 грн., частина легкового автомобіля марки FORD MONDEO та частина легкового автомобіля марки BMW 3, не можуть бути включені до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 .
ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази її звернення до нотаріуса із заявою про відмову від частки у спільному майні, чи до установ банків, в яких були розміщені грошові вклади, чи до сервісного центру МВС щодо відмови від частки у праві власності на транспортні засоби. Натомість, вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті її чоловіка, в яке входила і її частка як одного подружжя. А тому ОСОБА_1 вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування ст. 71 ЗУ «Про нотаріат».
Також скаржниця ОСОБА_1 вказує на те, що звертаючись 02 вересня 2024 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, вона не вказала про те, що право на спадщину після смерті сина мав її чоловік ОСОБА_6 , оскільки вважала, що нотаріус, як фахівець в галузі права, оформив все відповідно до вимог закону з урахуванням інтересів усіх спадкоємців. А тому не висловлювала в той момент будь-яких зауважень щодо отриманих документів.
Крім того, зазначає, що процес оформлення спадщини після ОСОБА_5 у нотаріуса викликав у неї сильне душевне хвилювання, оскільки повернуло спогади та відчуття болю від утрати сина. Однак, переглядаючи документи повторно у спокійній обстановці, вона зрозуміла, що у свідоцтві про право на спадщину не вказана її частка у власності на автомобіль марки SKODA OKTAVIA TOUR 2007 року випуску, що змусило її з`ясовувати правильність оформлення спадщини після сина ОСОБА_5 та відповідно звернутися до суду.
Вважає, що у суду першої інстанції не було підстав вважати, що вона відмовилася від належних їй прав, оскільки отримала свідоцтво про право на спадщину, і звернення до суду із зустрічним позовом суперечить попередній поведінці.
Позивачка ОСОБА_1 зауважує, що нотаріусом визначено частки кожного по 1/16, однак, на момент смерті ОСОБА_5 спадкоємцями за законом було 5 осіб: дружина ОСОБА_4 , їх двоє дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вона та батько померлого сина ОСОБА_6 , який не подавав заяву про відмову від спадкування, проживав і був зареєстрований в даній квартирі., тому частка кожного із спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_5 становить 1/20 частини. Аналогічне стосується права власності на автомобіль, оскільки частка кожного із спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_5 повинна становити 1/20 частини. При цьому, відповідачам по реєстрах нотаріальних дій № 355, 356, 357 видано свідоцтва про право на спадщину кожному на 1/3 частки автомобіля марки SKODA OKTAVIA TOUR 2007 року випуску, однак з урахуванням її частки та частки покійного чоловіка, розмір часток повинен становити по 1/20 кожному із спадкоємців.
Інші учасники справи правом подачі відзиву правом подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалися, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляли. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич В. Л.в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками та за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Павликівської Г. М., які просили апеляційну скаргу задовольнити, пояснення представника позивача ОСОБА_2 адвоката Бойка Р. Б. та відповідачки ОСОБА_4 , які просили залишити рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2026 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про зміну часток у спадковому майні скасувати та задовольнити ці вимоги частково з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції прийшов до висновків, що позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 в силу прямої дії норми матеріального права, а тому правила частини першої статті 1269 ЦК України на них не поширюються. При цьому, суд вважав, що розмір часток визначений ними у позовних заявах є правильним і узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 1266 ЦК України.
З цими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , син відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 (а.с. 14, 101, т. 1).
На випадок своє смерті заповіту він не склав (а.с. 105, т. 1).
На час смерті ОСОБА_5 позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були неповнолітніми.
Заяви про прийняття спадщини за законом після його смерті подали ОСОБА_4 (дружина), його діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , матір ОСОБА_1 (а.с. 99, 107, 109, 162, т. 1).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_5 – ОСОБА_6 (а.с. 32, т. 1).
На випадок своєї смерті заповіту ОСОБА_6 не склав (а.с. 35, т. 1).
ОСОБА_10 від прийняття спадщини за законом після смерті батька відмовився (а.с. 38, т. 1).
Заяву по прийняття спадщини за законом подала ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_6 (а.с. 31, т. 1).
До цієї заяви також долучила копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 .
З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 входило таке майно: 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 ; грошові кошти в сумі 10 389,66 євро (грошовий вклад у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»); грошові кошти в сумі 170 337,47 грн. (грошовий вклад у ПАТ КБ «Приватбанк»); легковий автомобіль марки FORD MONDEO, 1993 р.в., р.н.з. НОМЕР_1 ; легковий автомобіль марки BMW 3, 1987 р.в., р.н.з. НОМЕР_2 ; 1/2 частка будинковолодіння по АДРЕСА_2 .
10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину:
- за реєстровим № 1378 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 53, т. 1);
- за реєстровим № 1373 на грошові кошти в сумі 10 389,66 євро (а.с. 112, т. 1);
- за реєстровим № 1374 на грошові кошти в сумі 170 337,47 грн (а.с. 44, т. 1);
- за реєстровим № 1376 на легковий автомобіль марки FORD MONDEO, 1993 р.в., р.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 47, т. 1);
- за реєстровим № 1377 на легковий автомобіль марки BMW 3, 1987 р.в., р.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 50, т. 1);
- за реєстровим № 1379 на 1/2 частку будинковолодіння по АДРЕСА_2 (а.с. 58, т. 1).
Постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Бабича В. Л. від 05 травня 2025 відмовлено ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину на все майно ОСОБА_6 видано ОСОБА_1 (а.с. 15).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (стаття 1278 ЦК України).
Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (стаття 1297 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. Зміни до свідоцтва про право на спадщину можуть бути внесені на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду.
Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину в судовому порядку може мати місце тоді, коли відсутня згода спадкоємців на внесення таких змін до свідоцтва, а також існують інші обставини, що позбавляють можливості внести такі зміни в нотаріальному порядку.
Закон не конкретизує підстави, за яких можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину, але виходячи зі змісту статті 1300 ЦК України, можна дійти висновку, що такі зміни може бути внесено або через технічні помилки у тексті свідоцтва, або у разі виникнення обставин, які вимагатимуть внесення змін до свідоцтва щодо розміру/складу спадкового майна.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 513/995/20 (провадження № 61-11413св21).
Відповідно до частин першої та другої статті 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.
Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно є особистою власністю одного із подружжя.
Після смерті одного з подружжя відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого з подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майном, не входить до складу спадщини.
Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмову у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.
У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 564/718/15-ц (провадження № 61-13660св18) зазначено, що, подаючи заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні, другий з подружжя заявляє про те, що зареєстроване за спадкодавцем майно має статус спільного майна подружжя і належить їм у рівних частках. Звернення до нотаріуса із відповідною заявою про видачу свідоцтва є правом, а не обов`язком другого з подружжя. Неподання такої заяви можна розцінити як визнання другим з подружжя належності майна особисто спадкодавцю, оскільки набуття майна за час шлюбу не виключає можливість віднесення такого майна до роздільного майна подружжя.
У пункті 3 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29 січня 2009 року, зазначено, що одержання частки у спільному майні є правом того із подружжя, хто є живим. Той із подружжя, хто є живим, має право подати заяву про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця. Не має права відмовитись від своєї частки у спільному майні той із подружжя, який пережив, на користь інших спадкоємців, оскільки його частка не входить до складу спадкового майна.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 3/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , 08 травня 2014 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 . Із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя ОСОБА_1 до нотаріусу не зверталася (том 1 а.с. 30-61).
Отже ОСОБА_1 добровільно визначила статус майна набутого у шлюбі з ОСОБА_6 як особистої приватної власності останнього, у зв`язку з чим у неї відсутнє право на частку у спільному сумісному майні подружжя у зв`язку зі смертю другого з подружжя і за таких обставин право власності на майно відчужувача переходить до спадкоємців ОСОБА_6 за законом. Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
З інших підстав рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не оскаржується.
Відмовляючи у задоволенні зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину № 1476 від 02 вересня 2024 року на 1/16 частку квартири АДРЕСА_1 , з чим вона погодилась. Також суд першої інстанції дослідив матеріали спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_6 та встановив, що в них відсутні заяви щодо не оформлення ОСОБА_6 спадщини після смерті сина й нотаріусом це питання не вирішувалось.
Проте погодитись з такими висновками суду не можна.
Як було зазначено вище ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .
Оскільки заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_5 не залишив, спадкування має здійснюватися за законом (частина друга статті 1223 ЦК України).
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 1261 ЦК України є його діти: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Остання є спадкоємцем в силу ч. 1 ст. 1222, ст. 1261 ЦК України.
Також спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_5 і батьки: мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_6 померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Із спадкової справи № 15/2009 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (том 1 а.с. 95-том 2 а.с. 21) вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулися дружина ОСОБА_4 20 січня 2009 року від свого імені та 27 січня 2009 року в інтересах малолітніх сина та доньки, а також 02 вересня 2024 року його мати ОСОБА_1 , яка просила видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно сина, яке складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .
До складу спадщини увійшло наступне майно померлого ОСОБА_5 : автомобіль Skoda Oktavia Tour, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , та 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .
07 березня 2012 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Лукаш Г. О. видано свідоцтво № 355 про право на спадщину на 1/3 частку автомобіля Skoda Oktavia Tour, 2007 року випуску.
07 березня 2012 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Лукаш Я. В. видано свідоцтво № 356 про право на спадщину на 1/3 частку автомобіля Skoda Oktavia Tour, 2007 року випуску.
07 березня 2012 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Лукаш І. В. видано свідоцтво № 357 про право на спадщину на 1/3 частку автомобіля Skoda Oktavia Tour, 2007 року випуску.
02 вересня 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. видано ОСОБА_1 свідоцтво № 1476 про право на спадщину за законом на 1/16 частку квартири АДРЕСА_5 .
02 вересня 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. видано ОСОБА_4 свідоцтво № 1477 про право на спадщину за законом на 1/16 частку квартири АДРЕСА_5 .
02 вересня 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. видано ОСОБА_3 свідоцтво № 1478 про право на спадщину за законом на 1/16 частку квартири АДРЕСА_5 .
11 грудня 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. видано ОСОБА_2 свідоцтво № 1959 про право на спадщину за законом на 1/16 частку квартири АДРЕСА_5 .
Також з матеріалів цієї спадкової справи встановлено, що померлий ОСОБА_5 на момент своєї смерті був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_5 разом із своїми батьками, про що представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бойко Р. Б. та відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду не заперечували.
Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, спадкоємцем померлого  ОСОБА_5 також є його батько ОСОБА_6 , який за життя не заявив про відмову від спадщини після смерті сина.
Так само не заявляла про свою відмову від спадкування автомобіля й мати померлого  ОСОБА_5 .
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2018 року в справі № 497/1870/16-ц (провадження № 61-1831св18) зроблено висновок щодо застосування положень статті 1268 ЦК України і вказано, що: «… прийняття спадщини має безумовний характер. Це означає, що приймаючи спадщину, спадкоємець не може обумовити правові наслідки цього правочину з настанням певної обставини. Тому спадкоємець не може обумовити прийняття спадщини прийняттям чи неприйняттям спадщини іншими спадкоємцями; не можна прийняти частину спадщини, а від решти відмовитись; так само не допускається прийняття лише спадкових активів з відмовою від пасивів (боргів) спадкодавця».
Аналіз статті 1268 та книги 6 ЦК України свідчить, що спадковому праву характерний принцип універсальності спадкового правонаступництва, який проявляється у тому, що на стадії прийняття спадщини вона розглядається як єдине ціле, незалежно від підстави спадкування. Тобто особа реалізує свої права як спадкоємця, приймаючи спадщину, незалежно від підстави спадкування (за законом чи за заповітом). За своєю сутністю прийняття спадщини - це односторонній правочин, який спрямований на набуття спадкового майна (спадщини). Для прийняття спадщини властивий універсальний характер, оскільки воно поширюється на всю спадщину, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась, тобто на всі спадкові активи і пасиви. Прийняття може мати місце лише стосовно всієї спадщини як єдиного цілого. Відповідно прийняття частини спадщини означає прийняття всієї спадщини (постанова ВС від 07 квітня 2020 року справа № 456/2628/17, провадження №61-5524св19).
Таким чином спадкоємцями всього майна померлого  ОСОБА_5 є його дружина, син, донька, мати та батько.
Відповідно частка кожного у цьому спадковому майні складає по 1/5 на автомобіль та по 1/20 на квартиру АДРЕСА_5 (1/4 / 5 = 1/20).
Однак також слід враховувати, що після смерті ОСОБА_6 на успадковане ним після смерті сина майно відкрилася спадщина та його спадкоємцями є дружина ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про що сторони в судовому засіданні апеляційного суду не заперечували.
В зв`язку з цим належну ОСОБА_6 1/5 частку автомобілю успадкували ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і їх частки складають по 1/15 (1/5 / 3 = 1/15).
Належну ОСОБА_6 1/20 частку квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували по 1/60 частці (1/20 / 3 = 1/60).
Враховуючи наведене частка кожного із спадкоємців на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 складатиме:
-дружини ОСОБА_4 : 1/5 частки автомобілю та 1/20 частки квартири АДРЕСА_5 ;
-сина ОСОБА_2 : 4/15 частки автомобілю (1/5 + 1/15 = 4/15) та 1/15 частки квартири АДРЕСА_5 (1/20 + 1/60 = 1/15);
-доньки ОСОБА_3 : 4/15 частки автомобілю (1/5 + 1/15 = 4/15) та 1/15 частки квартири АДРЕСА_5 (1/20 + 1/60 = 1/15);
-матері ОСОБА_1 : 4/15 частки автомобілю (1/5 + 1/15 = 4/15) та 1/15 частки квартири АДРЕСА_5 (1/20 + 1/60 = 1/15).
Суд першої інстанції вищевикладеного не врахував і тому помилково вважав, що в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Виходячи з вищенаведене, апеляційний суд вважає, що нотаріус неправильно визначив частки кожного із спадкоємців у майні померлого ОСОБА_5 що, в свою чергу, є підставою для внесення змін у видані ним свідоцтва про право на спадщину, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог необхідно скасувати та ухвалити нове про часткове їх задоволення.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2026 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну часток у спадковому майні – скасувати.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну часток у спадковому майні – задовольнити частково.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_4 07 березня 2012 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Хомин Н. Б. за реєстровим № 355, зазначивши, що частка ОСОБА_4 у спадщині після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1/5.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 07 березня 2012 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Хомин Н. Б. за реєстровим № 356, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 4/15.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 07 березня 2012 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Хомин Н. Б. за реєстровим № 356, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 4/15.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_1 02 вересня 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1476, зазначивши, що частка ОСОБА_1 у спадщині після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1/15.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_4 02 вересня 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1477, зазначивши, що частка ОСОБА_4 у спадщині після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1/20.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_3 02 вересня 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1478, зазначивши, що частка ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1/15.
Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 11 грудня 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бабичем В. Л. за реєстровим № 1959, зазначивши, що частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1/15.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 01 липня 2026 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта