Справа № 134/124/26
Провадження № 22-ц/801/1225/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кантониста О. О.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року	Справа № 134/124/26	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Матківської М.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 березня 2026 року, ухвалене суддею Кантонистою О.О. в селищі Крижопіль, повне рішення складено 13 березня 2026 року, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі – ТОВ «ФК Ейс») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №858415934 від 30 липня 2019 року у розмірі 37 139,99 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №858415934. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та надав відповідачу грошові кошти у сумі 3 600 гривень. У подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 14 250 гривень.
Зазначено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого продовжувався неодноразово додатковими угодами. 
У подальшому, 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача.
11 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з позивачем договір факторингу №11/07/25-Е, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Невиконання відповідачем своїх зобов`язань, передбачених кредитним договором стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості у загальному розмірі 54 364,32 грн, з яких: 14 249,11 грн – заборгованість по тілу кредиту; 22 890,88 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 17 224,33 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 березня 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Ейс» заборгованість за кредитним договором №858415934 від 30 липня 2019 року у розмірі 37 139,99 грн, з яких: 14 249,11 грн – заборгованість за основним боргом; 22 890,88 грн – заборгованість за відсотками.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Ейс» 2 662,40 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 7662,40 грн судових витрат. 
Судові витрати, понесені відповідачкою, залишено за нею.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.
У скарзі зазначає, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до неї за кредитним договором №858415934 від 30 липня 2019 року, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Станом на 28 листопада 2018 року у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не існувало право вимоги до відповідача, оскільки кредитний договір було укладено лише 30 липня 2019 року. Позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих за межами 30 дня кредитування, позивач посилався на факт пролонгації договору, що на його думку відбувся. При цьому позивач не звернув уваги, що не повернення кредиту у визначений додатковою угодою строк, в даному випадку після спливу 30 денного строку кредитування, свідчить не про продовження строку договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Не повернення позичальником кредитних коштів у визначених умовах додаткової угоди до кредитного договору, за відсутності активних дій відповідача, визначених п. 2.2.1.3 договору, є неправомірною поведінкою, а саме неповерненням кредиту у визначений договором строк, що виключає право кредитодавця нараховувати після спливу 30-денного періоду кредитування проценти, визначені за користування кредитними коштами. В цьому випадку права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного статтею 625 ЦК України, вимог про що останній не заявляв. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Що стосується витрат на правничу допомогу, то в матеріалах наявний відсутня квитанція про здійснення оплати послуг правової допомоги, тому підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у цій справі немає. У суду відсутні достеменні відомості про те, що витрати, які просить стягнути позивач із відповідача, пов`язані саме із правничою допомогою адвоката.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ТОВ «ФК Ейс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповіді на відзив ТОВ «ФК Ейс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 30 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі Договір №858415934, згідно з яким Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 3 600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.13-14 т.1). 
Строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 0,43% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування кредиту до закінчення строку кредиту (156,95% річних). Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. п. 1.2-1.6 Договору).
Невід`ємною частиною Договору також є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті Товариства www.moneyveo.ua (п. 4.1 Договору).
У пункті 4.2 Договору сторони передбачили, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п. 1.3 Договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим Договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4 цього Договору процентна ставка менша ніж 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою, визначеною п. 1.4-1.5 Договору, скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладання Договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином, зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 % розповсюджуються на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 1.3 Договору.
Сторони погодилися, що проценти, нараховані згідно п.4.2 Договору після закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього Договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (п. 4.3 Договору). 
Також сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та Товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис (п. 4.4 Договору).
У Додатку № 1 до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, сторони погодили наступний Графік розрахунків: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту – 3 600 грн; нарахований процент - 461,40 грн; до сплати (разом) – 4 064,40 грн (а. с. 14 зворот т.1).
Укладення кредитного договору №858415934 від 30 липня 2019 року підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якої вбачається, що 30 липня 2019 року о 20:53:28 одноразовий ідентифікатор AT7R499V відправлений позичальнику ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20:54:18 ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле ІТС, 30 липня 2019 року о 20:54:25 грошові кошти перераховані позичальнику (а.с. 38 т.1).
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 30 липня 2019 року зазначено загальну інформацію про кредитний договір, персональні дані позичальника ОСОБА_1 , а також номер банківської карти, на яку має бути перерахована сума кредиту, 4731-18ХХ-ХХХХ-2731 (а.с.35 т.1).
05 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 2 000,00 грн з 05 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 05 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту – 5 600 грн; нарахований процент - 670,80 грн; до сплати (разом) - 6270,80 грн (а.с.16 т.1).
07 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 500,00 грн з 07 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 07 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту - 6100 грн; нарахований процент - 718,10 грн; до сплати (разом) – 6 818,10 грн (а.с.17 т.1).
07 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 100,00 грн з 07 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 07 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту – 6 200 грн; нарахований процент - 727,56 грн; до сплати (разом) – 6 927,56 грн (а.с.18 т.1).
09 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 550,00 грн з 09 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 09 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту – 6 750 грн; нарахований процент - 774,96 грн; до сплати (разом) – 7 524,96 грн (а.с.19 т.1).
16 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 1550,00 грн з 16 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 16 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту – 8 300 грн; нарахований процент - 861,54 грн; до сплати (разом) – 9 161,54 грн (а.с.20 т.1).
17 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 750,00 грн з 17 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку №1 до Додаткової угоди від 17 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту – 9 050 грн; нарахований процент - 900,30 грн; до сплати (разом) – 9 950,30 грн (а.с.21 т.1).
18 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору № 858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 350,00 грн з 18 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 18 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту – 9 400 грн; нарахований процент - 916,80 грн; до сплати (разом) – 10 316,80 грн (а.с.22 т.1).
26 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору № 858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 3600,00 грн з 26 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 26 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу - 26 серпня 2019 року; сума кредиту – 13 000 грн; нарахований процент - 963,24 грн; до сплати (разом) – 13 963,24 грн (а.с.23 т.1). 
28 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 300,00 грн з 28 серпня 2019 року 9 на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 28 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 29 серпня 2019 року; сума кредиту – 13 300 грн; нарахований процент - 964,53 грн; до сплати (разом) – 14 264,53 грн (а.с.24 т.1).
30 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, за умовами якої сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит, на 30 днів. Починаючи з 29 серпня 2019 року, позичальник сплачує за користування кредитом 0,85 процентів в день від суми кредиту згідно даної Додаткової угоди (а.с.15 т.1).
31 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, згідно з якою Товариство зобов`язалося збільшити суму кредиту на суму 950,00 грн з 31 серпня 2019 року на строк дії Договору №858415934 від 30 липня 2019 року на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору. У Додатку № 1 до Додаткової угоди від 31 серпня 2019 року сторони погодили новий Графік розрахунків, а саме: термін платежу – 28 вересня 2019 року; сума кредиту – 14 249 грн; нарахований процент – 3 504,41 грн; до сплати (разом) – 17 753,99 грн (а.с.24 т.1).
29 вересня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №858415934 від 30 липня 2019 року, за умовами якої сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит, на 30 днів. Починаючи з 28 вересня 2019 року, позичальник сплачує за користування кредитом 0,85 процентів в день від суми кредиту згідно даної Додаткової угоди (а.с.15 зворот т.1).
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод: № 19 від 28 листопада 2019 року на строк до 31 грудня 2020 року, № 26 від 31 грудня 2020 року на строк до 31 грудня 2021 року, № 27 від 31 грудня 2021 року на строк до 31 грудня 2022 року, № 31 від 31 грудня 2022 року на строк до 31 грудня 2023 року, № 32 від 31 грудня 2023 року на строк до 31 грудня 2024 року. За умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №59 від 03 січня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (№ з/п в Реєстрі 1288) за кредитним договором № 858415934 від 30 липня 2019 року в сумі 44 646,05 грн, з яких: 14 249,11 грн – заборгованість по основному боргу; 30 396,94 грн – заборгованість по відсоткам. 
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс»  відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (№ з/п в Реєстрі 596) за кредитним договором №858415934 від 30 липня 2019 року в сумі 37 139,99 грн, з яких: 14 249,11 грн – заборгованість по основному боргу; 22 890,88 грн – заборгованість по відсоткам.
11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу №11/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» прийняло належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 14 липня 2025 року до Договору факторингу №11/07/25-Е від 11 липня 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (№ з/п в Реєстрі 11950) за кредитним договором № 858415934 від 30 липня 2019 року в сумі 54 364,32 грн, з яких: 14 249,11 грн – заборгованість по основному боргу; 22 890,88 грн – заборгованість по відсоткам; 17 224,33 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «ФК «Ейс», як новий кредитор, звернулося до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками у загальному розмірі 37 139,99 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Оскільки ОСОБА_1 , уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилася з умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.
Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати умови кредитних договорів у відповідності до їх умов та вимог законодавства.
У частині першої статті 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України).
Суд першої інстанції, врахувавши принцип диспозитивності цивільного судочинства, викладений у статті 13 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованості у загальному розмірі 37 139,99 грн.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального права у спірних правовідносинах.
У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
ОСОБА_1 , звертаючись до суду із апеляційною скаргою, вважала недоведеним факт переходу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до відповідача, а відтак і права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс».
Вказана позиція обґрунтована тим, що первісний договір факторингу №28-1118-01 було укладено 28 листопада 2018 року, тобто раніше кредитного договору №858415934 від 30 липня 2019 року.
Вказана позиція не заслуговує на увагу, оскільки зі змісту договору факторингу від 28 листопада 2018 року слідує, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог.
Разом із вказаним договором факторингу позивачем було надано і відповідний реєстр №59 від 03 січня 2020 року.
Тобто позивачем разом із позовною заявою подано усі документи на підтвердження переходу до нього прав вимоги до відповідача.
Суд першої інстанції, відхиляючи вказану позицію зазначив, що укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з відповідачкою не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним і право вимоги за кредитним договором №858415934 від 30 липня 2019 року було передане ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги.
Що стосується позиції скаржника з приводу ненадання доказів на підтвердження факту оплати за договором факторингу №28-1118-01 від 28 листопада 2018 року, то норми статті 1077 ЦК України не містять імперативного положення про те, що право вимоги до нового кредитора за договором факторингу переходить саме з моменту оплати новим кредитором (фактором) на користь первісного кредитора (клієнта) відповідних платежів відповідно до договору факторингу. 
Не містить вказаних положень і договір факторингу №28-1118-01 від 28 листопада 2018 року.
Відтак суд першої інстанції правильно вважав, що до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги за кредитним договором №858415934 від 30 липня 2019 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 і вказаний висновок не спростований відповідачем.
Також  ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про те, що матеріали справи не містять доказів зміни умов договору в частині строку надання кредиту, після закінчення 30 денного строку дії додаткової угоди від 06 березня 2021 року до договору №858415934 від 30 липня 2019 року. Не повернення кредиту у визначений додатковою угодою строк, в даному випадку після спливу 30 денного строку кредитування, свідчить не про продовження строку договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань.
Вказана позиція скаржника також не заслуговує на увагу, оскільки суд першої інстанції встановив, що строк, на який надавався кредит за договором №858415934 від 30 липня 2019 року, становив 30 днів з терміном платежу 29 серпня 2019 року. Відповідно до додаткової угоди від 30 серпня 2019 року до цього договору, строк користування кредитом було продовжено на 30 днів, а додатковою угодою від 29 вересня 2019 року – ще на 30 днів. 
У період з 29 серпня 2019 року по 28 жовтня 2019 року (продовжений період кредитування згідно з додатковими угодами) нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося за процентною ставкою 0,85 % в день від суми кредиту.
Оскільки кредит у встановлені строки повернуто не було, кредитодавець 01 листопада 2019 року здійснив перерахунок відсотків за користування кредитом, а починаючи з 02 листопада 2019 року кредитором нараховувалися відсотки за понадстрокове користування кредитом за ставкою 1,70 % в день від суми кредиту, що відповідає п. 4.2 та п. 4.3 Договору.
Перевіривши поданий розрахунок, суд першої інстанції дійшов висновку, що він є арифметично узгодженим, відповідає умовам договору та не містить внутрішніх суперечностей. Відповідачкою вказаний розрахунок не спростовано, контррозрахунку суду не надано, доводів щодо неправильності нарахувань не наведено.
Суд першої інстанції також встановив, що у кредитному договорі №858415934 від 30 липня 2019 року сторони, діючи відповідно до положень ст. 6, 627 ЦК України, врегулювали відносини щодо сплати процентів, зокрема, погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку, встановленого договором і додатковими угодами, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Такі проценти нараховуються саме у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, не є платою за правомірне користування кредитом, мають характер відповідальності за порушення зобов`язання. 
Таким чином, у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України), так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України), так як вони нараховані згідно умов кредитного договору.
Після набуття права вимоги за кредитним договором №858415934 від 30 липня 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» з 04 січня 2020 року продовжило нараховувати відсотки за понадстрокове користування кредитом, у зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_1 за відсотками станом на 30 травня 2023 року (день відступлення права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») становила 40 115,21 грн.
При цьому ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за вказаним договором у сумі 37 139,99 грн, тобто меншій, ніж та, яку воно отримало від первісного кредитора (44 646,05 грн), без надання доказів погашення заборгованості в частині нарахованих відсотків, тоді як заборгованість за тілом кредиту залишилася без змін. Враховуючи, що визначення розміру переданої вимоги належить сторонам договору факторингу, суд першої інстанції не оцінював зазначену обставину та вирішив спір у межах заявлених позовних вимог.
Вказані висновки суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовані, а стверджуючи про нарахування процентів поза межами строку кредитування вона не наводить жодних часових проміжків, їх початок і кінець, що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити доводи в цій частині.
Не заслуговують на увагу також доводи з приводу несправедливого розміру процентів, оскільки сторони, укладаючи кредитний договір, погодили всі його умови, в тому числі щодо порядку нарахування та сплати процентів.
Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.
Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Однак, дана норма стосується вимог щодо нарахування пені, яку у даній справі позивач не заявляв до стягнення.
Умови договору про сплату процентів за користування позикою є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договору, що стосуються процентів, погоджено за домовленістю сторін.
Верховий Суд у постанові від 09 жовтня 2024 року у справі №582/202/22 зазначив, що умови договорів про сплату відсотків за користування кредитами є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки оспорювані пункти договорів про розміри відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін (договори укладені в електронній формі, про умови договорів позивач була ознайомлена попередньо, а відтак вільно та свідомо погодилась виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами). Кредитний договір укладений на визначений термін, за якими позивач повинен сплатити проценти, що є платою за користування кредитом, а не компенсацією у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Таким чином нарахування процентів за користування кредитом є правомірним, узгоджується з умовами укладеного договору позики і здійснювалося в межах погодженого сторонами строку.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує сам факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування ними, а також невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі.
Що стосується ненадання квитанції про здійснення оплати послуг правової допомоги, то Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі №757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги за своїм змістом не впливають на висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.Б. Сало 

Судді О.В. Ковальчук

М.В. Матківська