КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/2892/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (надалі - відповідач), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати щомісячних основних видів грошового забезпечення та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які передбачені наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за період з 24.09.2023 року по 31 січня 2025 року з урахуванням отриманого поранення 24.09.2023 згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.03.2024;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити щомісячні основні види грошового забезпечення за період з 24.09.2023 року по 31 січня 2025 року з урахуванням отриманого поранення 24.09.2023 згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.03.2024 визначених наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за період з період з 24.09.2023 року по 31 січня 2025 року з урахуванням отриманого поранення 24.09.2023 згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду, збільшену до 100000 грн, в розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум з підстав отриманого поранення 24.09.2023 згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.03.2024 з 24.09.2023 по 31 січня 2025 року з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на підставі пункту 1 розділу XXIX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовця ЗСУ та деяким іншим особам, затверджений наказом МОУ від 07.06.2018 №260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 оклад за військовим званням і надбавку за вислугу років за період з 01 лютого 2025 року по 12.02.2025;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на підставі пункту 1 розділу XXIX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовця ЗСУ та деяким іншим особам, затверджений наказом МОУ від 07.06.2018 №260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 оклад за військовим званням і надбавку за вислугу років в період з 24.06.2022 року по 31.01.2025;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за 5 днів невикористаної частини щорічної основної відпустка за 2022 рік відповідно до абз. З п.14 статті 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за 18 днів невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2023 рік відповідно до абз.3 п.14 статті 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за 30 днів невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2024 рік відповідно до абз.3 п. 14 статті 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за 3 дні невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2025 рік відповідно до абз.3 пункту 14 статті 13-1 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити допомогу для оздоровлення за 2025 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше 25 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» за 28 повних місяців служби за мобілізацією;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців , осіб рядового і навчального складу та деяких інших осіб» за 2025 рік.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у спірний період проходив військову службу за у військовій частині НОМЕР_1 . 24.09.2023 за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях внаслідок бойового ураження та дій противника та пов`язано з захистом ним Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу ВЧ НОМЕР_1 в районі н.п. Терни (Краматорського району Донецької області), отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої половини грудної клітки, перелом II, IV ребер зліва, вогнепальне осколкове сліпе непроникаюче поранення лівої половини грудної клітки, лівого плеча, передпліччя обох нижніх кінцівок та відкритий вогнепальний перелом нижньої третини передпліччя з пошкодженням променевої артерії. Перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах з 25.09.2023 по 01.11.2023, з 10.01.2024 по 16.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 19.06.2024 по 26.06.2024. Також, у період з 05.07.2024 по 22.07.2024, з 07.08.2024 по 26.08.2024 та з 02.10.2024 по 15.10.2024 проходив амбулаторне лікування. У період з 27.06.2024 по 26.07.2024 знаходився у відпустці 
Вказує, за період служби з 24.09.2023 по 31.01.2025 відповідач не виплатив йому у повному розмірі грошове забезпечення, у тому числі додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за станом здоров`я відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - постанова №168). Зокрема, за період проходження служби з березня 2024 року по серпень включно 2024 року жодних виплат не отримував. 
25.07.2024 та 30.08.2024 звертався до відповідача із рапортами, у яких просив виплатити додаткову винагороду відповідно до постанови №168, починаючи з 24.09.2023, щомісячне грошове забезпечення, починаючи з лютого 2024 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення тощо, однак відповіді не отримав.
Вважає бездіяльність відповідача щодо виплати йому сум грошового забезпечення, у тому числі і при звільненні зі служби, протиправною та просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
На обгрунтування заперечень зазначив, що підставою для здійснення виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є відповідний рапорт військовослужбовця, докази подання якого у матеріалах справи відсутні.
Звертає увагу суду на відсутність у позивача у межах спірних правовідносин порушеного права або інтересу та обрання останнім неефективного способу захисту своїх прав. 
З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надала суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Додатково вказала, що у 2024 році позивач двічі через діловода військової частини подавав рапорт на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Виплату додаткової винагороди відповідно до постанови №168 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №221 від 04.02.2025 до цього часу не отримав.

10.11.2025 до суду надійшла заява позивача, згідно якої підтверджено отримання ним на власний банківський рахунок 131956,43 грн грошового забезпечення.
30.04.2026 представник відповідача надав письмові пояснення, у яких зазначив, що грошове забезпечення при звільненні на підставі наказу від 12.02.2025 року №43 було у повному обсязі виплачено позивачу у вересні 2025 року. Згідно окремого доручення Міністра оборони України грошове забезпечення за січень 2024 року військовослужбовцям виплачено у грудні 2023 року та січні 2024 року. Отже, за січень 2024 року грошове забезпечення ОСОБА_1 виплачено у грудні 2023 року в сумі 36015,96 грн та січні 2024 року в сумі 7300,00 грн. Нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу припинено після чотирьох місяців перебування на лікуванні з 01.02.2024 по 05.06.2024. Уже після отримання необхідних документів виплата грошового забезпечення була відновлена з 05.06.2024. За інші періоди виплати здійснені у повному обсязі.

28.05.2025 представник відповідача подала суду клопотання про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду із цим позовом.
21.07.2025 відповідач подав суду клопотання про залишення відповіді на відзив без розгляду.
27.10.2025 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

12.05.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження), витребувано від відповідача докази по справі.
23.10.2025 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність виправити вказані в описовій частині ухвали недоліки позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання ухвали, витребувано у відповідача докази.
07.11.2025 ухвалою суду поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, витребувано у сторін докази.
10.11.2025 ухвалою суду внесено виправлення в ухвалу суду від 07.11.2025.
17.11.2025 ухвалою суду витребувано в учасників справи докази.
11.12.2025 ухвалою суду за ініціативою суду витребувано у відповідача докази по справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 головуючим суддею по розгляду справи №340/2892/25 визначено суддю Савонюка М.Я. 
13.01.2026 ухвалою суду справу прийнято судом до свого провадження.
14.04.2026 ухвалою суду повторно витребувано у відповідача докази по справі.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 11).
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.12.2023 позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 12).
Довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2024 №4477 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України підтверджується, що солдат ОСОБА_1 дійсно у період з 12.06.2023 по 24.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Колодязі Донецької області (а.с. 21).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2024 №4470 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 24.09.2023 одержав вогнепальне осколкове сліпе непроникаюче поранення лівої половини грудної клітки, перелом II, IV ребер зліва; вогнепальне осколкове сліпе непроникаюче поранення лівої половини грудної клітки, лівого плеча, передпліччя обох нижніх кінцівок; відкритий вогнепальний перелом нижньої третини лівого передпліччя з пошкодженням променевої артерії. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях внаслідок бойового ураження та дій противника та пов`язано з захистом ним Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі н.п. Терни (Краматорського району Донецької області). Не під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння та був в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний) (а.с. 20). 
Невідкладну медичну допомогу після евакуації з місця події отримав 24.09.2023 у медичній роті військової частини НОМЕР_1 (а.с. 23).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №259 від 25.09.2023 солдата ОСОБА_1 вказано вважати таким, що звільнений від службових обов`язків у зв`язку з направленням до лікувального закладу внаслідок отриманого бойового поранення 24.09.2023 (а.с. 176). 
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №19641 від 29.09.2023 позивач проходив з 25.09.2023 по 29.09.2023 стаціонарне лікування у КНП "КЛШМД" ДМР (а.с. 24).
З 30.09.2023 по 01.11.2023 проходив стаціонарне лікування у стаціонарі Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня Тернопільської обласної ради», що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №14984 від 01.11.2023 (а.с. 25).
У період з 01.11.2023 по 10.01.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська комунальна лікарня №3 Тернопільської міської ради» із клінічним діагнозом: стан після мінно-вибухової травми (24.09.2023): 5 вогнепальне уламкове сліпе непроникаюче поранення лівої половини грудної клітки, перелом II, IV ребер зліва; вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого плеча, лівого передпліччя, обох нижніх кінцівок; відкритий вогнепальний перелом нижньої третини лівої променевої кістки з пошкодженням променевої артерії та дефектом м`яких тканин (а.с. 27). 
Відповідно до перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №00566 від 20.03.2024 позивач у період з 10.01.2024 по 20.03.2024 проходив стаціонарне лікування у КНП "Тернопільська обласна клінічна лікарня" Тернопільської міської ради (а.с. 28). 
З 20.03.2024 по 27.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Заліщенська міська лікарня» Заліщенської міської ради, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2653/369 від 27.03.2024 (а.с. 30).
Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 974 від 16.04.2024 підтверджується перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 27.03.2024 по 16.04.2024 в КНП "Микулинецька обласна фізіотерапевтична лікарня реабілітації" Тернопільської обласної ради (а.с. 31).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №113 від 20.04.2024 позивача звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження командира частини у зв`язку з хворобою та тривалим лікуванням (а.с. 169).
Згідно постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 , оформленої довідкою №2143 від 08.05.2024, позивачу постановлено діагноз: посттравматична (24.09.2023) нейропатія променевого та серединного нервів ліворуч, з помірним парезом лівої кисті, помірним порушенням функційлівої верхньої кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 32). 
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1793 від 29.09.2023 позивач проходив з 15.05.2024 по 28.05.2024 стаціонарне лікування у Комунальному підприємстві «Дніпропетровський обласний госпіталь Ветеранів війни Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 33).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2024 №171 вказано вважати позивача таким, що 05.06.2024 прибув з лікування у KП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» до військової частини НОМЕР_1 (а.с. 170).
Також, у період з 19.06.2024 по 26.06.2024 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП«Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради з діагнозом: закритий перелом (17.06.2024) ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням (а.с. 37).
Відповідно до постанови військово-лікарської комісії КНП «Міська клінічна лікарня №26» Дніпровської міської ради, оформленої довідкою №303 від 26.06.2024, позивачу постановлено діагноз: закритий перелом (17.06.2024) ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків. Стан після операції (21.06.2024): відкрита репозиція перелому лівого ліктьового відростка по Веберу. Гіпсова іммобілізація (21.06.2024). Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року травма легкого ступеню. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 38). 
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №13242 від 28.08.2024 позивач 17.06.2024 отримав закритий перелом ліктьового відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків за обставин власної необережності та необачності в місці тимчасової дислокації запасної роти військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 під час переміщення по території місця проживання. Отримана травма не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, не є наслідком кримінального чи адміністративного правопорушення, а також спричинення собі тілесного ушкодження (а.с. 34). 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2024 №185 вказано вважати позивача таким, що з 27.06.2024 вибув у відпустку за станом здоров`я тривалістю 30 календарних днів (а.с. 172).
Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2024 №193 ОСОБА_1 вважається таким, що з 07.07.2024 вибув у відпустку за станом здоров`я тривалістю 30 календарних днів (а.с. 173).
Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2024 №226 вказано вважати позивача таким, що з 04.08.2024 вибув у відпустку за станом здоров`я тривалістю 30 календарних днів (а.с. 174).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №252 від 02.09.2024 вказано вважати, що позивач з 30.08.2024 вибув на лікування до військової частини НОМЕР_4 (а.с. 175).
У період з 05.07.2024 по 22.07.2024, з 07.08.2024 по 26.08.2024 та з 02.10.2024 по 15.10.2024 ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування у медичних закладах (а.с. 39-43).
04.08.2024 позивач проходив медичний огляд військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 , за результатами якого прийнято постанову, оформлену довідкою №3154 від 04.08.2024, з діагнозом: стан після операцій (21.06.24) відкритої репозиції перелому лівого ліктьового паростку, МОС за Вебером з приводу його закритого перелому (17.06.2024) зі зміщенням уламків в стадії слабкої консолідації (гіпсова іммобілізація), контрактури в лівому ліктьовому суглобі 2 ст. з тимчасовим порушенням функції (552). Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 44).
Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025 №28 вказано вважати позивача таким, що з 26.01.2025 прибув з лікування до військової частини (а.с. 167).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №43 від 12.02.2025 виключений із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення 12.02.2025. Зобов`язано здійснити наступні виплати: оклад за військовим званням і надбавку за вислугу років в період з 01.02.2025 по 12.02.2025; грошову компенсацію за 5 днів невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2022 рік; за 18 днів невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2023 рік; за 30 днів невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2024 рік; за 3 дні невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2025 рік; допомогу для оздоровлення за 2025 рік; одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 28 повних місяців служби за мобілізацією (а.с. 168).
Судом також встановлено, що позивач двічі 25.07.2024 та 30.08.2024 засобами поштового зв`язку звертався до відповідача з рапортами про виплату йому виплату грошового забезпечення, у тому числі, додаткової винагороди відповідно до постанови №168, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутови питань, грошової допомоги на оздоровлення (а.с. 13-16). 
Крім цього, стосовно виплати додаткової грошової винагороди відповідно до постанови №168 представник позивача 25.07.2024 звернулася до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом (а.с. 17). 
У відповідь на вказаний запит відповідач листом №11902 від 06.08.2024 повідомив, що для вирішення питання виплати додаткової грошової винагороди необхідно надати довідку ВЛК про ступінь придатності до військової служби; перебуваня на стаціонарному лікуванні. Для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових та грошової допомоги на оздоровлення рекомендовано звернутися із відповідним рапортом (а.с. 18). 

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 1 Закону України №2011-XII від 20.12.1991 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до пунктів 1-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 1 статті 9-2 Закону №2011-ХІІ під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно з пунктом 8 розділу І вказаного Порядку грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.
Згідно з першим-третім абзацами пункту 9 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 №44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» Порядок №260 доповнено розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану»
Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці. 
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. 
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який продовжено станом і на теперішній час.
Пунктом 1-1 постанови №168, в редакції Постанови від 08.10.2022 №1146 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
09.08.2023 до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №386 внесено зміни, згідно з якими Постанову №168 доповнено пунктом 1-2.
Відповідно до пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2024 №4470 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 24.09.2023 одержав вогнепальне осколкове сліпе непроникаюче поранення лівої половини грудної клітки, перелом II, IV ребер зліва; вогнепальне осколкове сліпе непроникаюче поранення лівої половини грудної клітки, лівого плеча, передпліччя обох нижніх кінцівок; відкритий вогнепальний перелом нижньої третини лівого передпліччя з пошкодженням променевої артерії. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях внаслідок бойового ураження та дій противника та пов`язано з захистом ним Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі н.п. Терни (Краматорського району Донецької області). 
Відповідно до виписок із медичної картки стаціонарного хворого позивач проходив стаціонарне лікування у медичних закладах у періоди з 25.09.2023 по 29.09.2023, з 30.09.2023 по 01.11.2023, з 01.11.2023 по 10.01.2024, з 10.01.2024 по 20.03.2024, з 20.03.2024 по 27.03.2024, з 27.03.2024 по 16.04.2024 та з 15.05.2024 по 28.05.2024.
Згідно постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 , оформленої довідкою №2143 від 08.05.2024, позивачу постановлено діагноз: посттравматична (24.09.2023) нейропатія променевого та серединного нервів ліворуч, з помірним парезом лівої кисті, помірним порушенням функційлівої верхньої кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Травма кваліфікується як тяжка. 
Враховуючи наведене, наявні усі умови для нарахування та виплати відповідачем грошового забезпечення та додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн на місяць за весь час перебування позивача на лікуванні, а саме: наявність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), пов`язаність поранення із захистом Батьківщини, наявність документів на підтвердження факту перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення та перебування у відпустці для лікування після поранення. 
Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2025 №25193 та розрахункового листка №3191ФЕС від 24.10.2025, позивачу у спірний період з вересня 2023 по січень 2024 включно нараховано та виплачено грошове забезпечення з урахуванням посадового окладу у розмірі 2820,00 грн, окладу за військовим званням - 530,00 грн, надбавки за вислугу років - 837,50 грн, надбавки за особливості проходження служби - 2721,88 грн, премії - 14748,60 грн. При цьому, грошове забезпечення за січень 2024 року було виплачене у грудні 2023 року та січні 2024 року (а.с. 177-179, 197-198).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №221 від 04.02.2025 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану за січень 2025 року» наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн військовослужбовцям за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) або за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення. У додатку до вказаного наказу зазначено про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за періоди з 25.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023 та з 01.01.2024 по 25.01.2024. 
Сума додаткової винагороди 400645,16 грн (за вирахуванням сум військового збору) відповідно до постанови №168 була виплачена позивачу у лютому 2025 році, що підтверджується також і долученим позивачем до позовної заяви розрахунком грошового забезпечення (а.с. 50-53).
Суд звертає увагу, що у вказаний розрахунок містить відомості про місяць, кількість днів, нараховані нараховані та утримані суми додаткової винагороди.
Відтак, доводи позивача щодо недоплати йому грошового забезпечення (з урахуванням основних та додаткових щомісячних складових) за період з 24.09.2023 по 31.01.2024 та додаткової винагороди відповідно до постанови №168 за період з 25.09.2023 по 25.01.2024 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Щодо виплати окладу за військовим званням і надбавку за вислугу років, починаючи з 24.06.2022 суд зазначає, що заявляючи такі вимоги, позивач не навів у позовній заяві жодних обставин, які б свідчили про протиправне невиконання відповідачем обов`язку щодо здійснення нарахування та виплати вказаних складових грошового забезпечення у період з 24.06.2022 по 24.09.2023 (дату отримання поранення).
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було припинено виплату окладу за військовим званням і надбавку за вислугу років, здійснено їх нарахування у меншому розмірі або допущено інше порушення прав позивача у відповідній частині. Також позивачем не подано розрахунків, довідок, витягів із особових рахунків чи інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт наявності заборгованості, тому суд не знаходить підстав для задоволення позову у цій частині.
Що стосується нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 01.02.2024 по 05.06.2024 та додаткової винагороди за період з 26.01.2024 по 16.04.2024 та з 15.05.2024 по 28.05.2024, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 9 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Пунктом 15 розділу І Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення, зокрема, не виплачується за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. 
Крім того, пунктом 17 Порядку 260 зазначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України. 
Відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.
Не пізніше закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про його придатність до військової служби.
Позивач не заперечує відсутність висновку ВЛК на предмет потреби у тривалому лікуванні і що такий висновок ВЛК для військової частини ним надавався.
Виписки з медичної картки стаціонарного хворого не є висновком військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні, а підтверджують факт стаціонарного лікування та діагноз позивача.
Відповідно до пункту 6.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Тобто, направлення для медичного огляду здійснюється лікувальним закладом шляхом запису у медичній книжці хворого. Слід зазначити, що військовослужбовець, який тривалий час перебуває на лікуванні, вправі звернутися до медичного персоналу лікувального закладу з проханням скерувати його для проведення будь-якого медичного огляду.
В даному випадку, виплата грошового забезпечення була призупинена із 01.02.2024 по 05.06.2024 з причини відсутності висновку ВЛК про потребу у тривалому лікуванні. Також, у період з 26.01.2024 по 16.04.2024 та з 15.05.2024 по 28.05.2024 позивачу не здійснювалась виплата додаткової грошової винагороди у розрахунку 100000 гривень на місяць, пропорційно періодам перебування на стаціонарному лікуванні.
З цього приводу суд зазначає, що відсутність у відповідача висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) для прийняття командиром військової частини рішення про виплату позивачу грошового забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах, не може ставитись в провину позивачу та обмежувати його право на отримання належного йому грошового забезпечення, з урахуванням додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, передбаченої Постановою №168, адже у період з 10.01.2024 по 20.03.2024, з 20.03.2024 по 27.03.2024, з 27.03.2024 по 16.04.2024 та з 15.05.2024 по 28.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах України. 
Крім того, у період з 25.09.2023 по 25.01.2024 відповідач позивачу нараховував та виплачував додаткову винагороду у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у зв`язку отриманою тяжкою травмою, тобто факт лікування постійного лікування не заперечується.
Також суд враховує, що довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) видано військовою частиною НОМЕР_1 лише 28.03.2024.
Згідно постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 , оформленої довідкою №2143 від 08.05.2024, позивачу постановлено діагноз: посттравматична (24.09.2023) нейропатія променевого та серединного нервів ліворуч, з помірним парезом лівої кисті, помірним порушенням функційлівої верхньої кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі графи II Розкладу хвороб потребує стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у військовій частині НОМЕР_5 . 
Враховуючи зазначене, суд вважає, що позивач має право на виплату йому грошового забезпечення у повному розмірі за період з 01.02.2024 по 05.06.2024 та додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за період з 26.01.2024 по 16.04.2024 та з 15.05.2024 по 28.05.2024, а доводи відповідача щодо відсутності прав для такої виплати суд відхиляє, як безпідставні.
Що стосується виплати грошового забезпечення за період з 06.06.2024 по 12.02.2025, суд зазначає таке.
Пунктом 1 Розділу XXVIII Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці. Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.
Відповідно до пункту 5 Розділу XXVIII Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.
Згідно матеріалів справи встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №113 від 20.04.2024 позивача звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження командира частини у зв`язку з хворобою та тривалим лікуванням.
У період з 19.06.2024 по 26.06.2024 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП«Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради з діагнозом: закритий перелом (17.06.2024) ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням. 
Відповідно до постанови військово-лікарської комісії КНП «Міська клінічна лікарня №26» Дніпровської міської ради, оформленої довідкою №303 від 26.06.2024, позивачу постановлено діагноз: закритий перелом (17.06.2024) ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків. Стан після операції (21.06.2024): відкрита репозиція перелому лівого ліктьового відростка по Веберу. Гіпсова іммобілізація (21.06.2024). Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року травма легкого ступеню. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. 
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №13242 від 28.08.2024 позивач 17.06.2024 отримав закритий перелом ліктьового відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків за обставин власної необережності та необачності в місці тимчасової дислокації запасної роти військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 під час переміщення по території місця проживання. Отримана травма не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, не є наслідком кримінального чи адміністративного правопорушення, а також спричинення собі тілесного ушкодження.
Надалі, у період з 05.07.2024 по 22.07.2024, з 07.08.2024 по 26.08.2024 та з 02.10.2024 по 15.10.2024 ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування у медичних закладах.
Тобто, починаючи з 20.04.2024 позивач перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_5 . Одержана ним 17.06.2024 травма не пов`язана із захистом Батьківщини.
Згідно відомостей з розрахункового листка військової частини НОМЕР_5 №3191 ФЕС від 24.10.2025 та довідки №2722ФЕС від 20.09.2025 ОСОБА_1 , починаючи з 06.06.2025 за 25 днів червня 2024 року, липень та серпень 2025 року нараховано посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за особливості проходження служби та премію. У період з вересня 2024 по 12.02.2025 включно відповідач відповідно до пункту 5 Розділу XXVIII Порядку №260 нарахував лише оклад за військове звання та надбавку за вислугу років. 
Крім цього, у лютому 2025 року позивачу нараховано 21657,98 грн грошової допомоги на оздоровлення за 2025 рік, 40428,08 грн компенсації за дні невикористаної відпустки та 24256,94 грн одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.
Загальна сума нарахованого грошового забезпечення позивача за період з 06.06.2024 по 12.02.2025 визначена у сумі 133965,92 грн та виплачена у повному обсязі (за вирахуванням суми військового збору) ОСОБА_1 23.09.2025, що ним підтверджено у наданій суду заяві від 10.11.2025.
З урахуванням встановлених обставин, суд доходиться висновку, що відповідач здійснив нарахування та виплату усіх належних позивачу сум грошового забезпечення за період з 06.06.2024 по 12.02.2025, у тому числі компенсацію за дні невикористаної частини щорічної основної відпустки, допомогу для оздоровлення за 2025 рік та одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, а тому у тому у задоволенні позовних вимог у цій частині також слід відмовити.
Щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 1-2 розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п. 7 розділу XXIV Порядку №260).
Згідно із пунктом 9 розділу XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги. 
Отже, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира та за відповідності військовослужбовця визначеним окремим дорученням Міністра оборони України умовам. 
Окремими дорученнями Міністра оборони України №156/уд від 09.01.2025 встановлено, що Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових ііиіань виплачувати військовослужбовцям один раз у 2025 році в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:
у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, оіриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або зниклим безвісти;
внаслідок події, яка настала у 2025 році або у грудні 2024 року, іа за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події, а саме:
смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця:
народження дитини у військовослужбовця, в тому числі її усиновлення;
порушення стану здоров`я військовослужбовця, ного дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, виписка із медичної карій амбулаторного (стаціонарного) хворою (форма Чг 027'о), довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії, висновок лікарсько-консультативної комісії), а саме:
захворювання військовослужбовця на туберкульоз. ІІІЛ.СПІД, вірусний гепатит В. С;
перебування військовослужбовця понад ЗО днів поспіль на лікуванні, реабілітації чи у відпустці для лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою. каліцтвом)або захворюванням, які пов`язані із захистом Батьківщини та потребують проведення багатостапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки, ендоирогезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирештдивного лікування;
перебування військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та бвтьків військовослужбовця на лікуванні онкологічного захворювання, шо потребує хірургічного лікування, променевої та (або) хіміотерапії, незалежно від року встановлення діагнозу онкологічного захворювання;
поранення (котлунї. травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини. отриманого при виконанні іандань піл час жк нного стану;
поранення (тяжкі травми, каліцтва) дружини (чоловіка), дітей іа батьків військовослужбовця, пов`язаного з військовою агресією російської федерації проти України.
Суд зазначає, що позивач не надав та матеріали справи не містять доказів його звернення до відповідача із відповідною заявою (рапортом) про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань безпосередньо під час проходження військової служби у 2025 році. При цьому, відповідач заперечує наявність звернень позивача з цього приводу, а у матеріалах справи наявні тільки рапорти про виплату матеріальної допомоги у 2024 році, що не є предметом розгляду у цій справі.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 даної статті).
Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що як позивач, так і відповідач повинні довести обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення. Встановлений частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності не позбавляє необхідності доведення позивачем в ході судового розгляду справи заявлених ним підстав позову.
Крім того, у випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 13.02.2024 у справі 420/23351/21.
З огляду на наведене, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) за період з 01.02.2024 по 05.06.2024 та додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень пропорційно із розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою травмою під час захисту Батьківщини в закладах охорони здоров`я за період з 26.01.2024 по 16.04.2024 та з 15.05.2024 по 28.05.2024.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.
Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) за період з 01.02.2024 по 05.06.2024. 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) за період з 01.02.2024 по 05.06.2024. 
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень пропорційно із розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманою травмою під час захисту Батьківщини за період з 26.01.2024 по 16.04.2024 та з 15.05.2024 по 28.05.2024.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень пропорційно із розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою травмою під час захисту Батьківщини в закладах охорони здоров`я за період з 26.01.2024 по 16.04.2024 та з 15.05.2024 по 28.05.2024.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11 травня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) . 
Відповідач - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ). 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК