Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 553/561/26 
Провадження № 2/553/953/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
15.05.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді Тимчука Р.І., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом АТ «ОГС «ПОЛТАВАГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –
УСТАНОВИВ:
17.02.2026 року представник позивача АТ «ОГС «ПОЛТАВАГАЗ» звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позивач просив стягнути з відповідача на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 01.05.2023 року у сумі 15835,92 грн., 3634,34 грн. – інфляційних витрат, 977,41 грн. – 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328,00 грн., а всього 23775,67 грн.
Ухвалою суду від 20.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 13.04.2026 року о 13:00 год.
13.04.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Лучко Тетяни Іванівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання доступу до системи «Електронний суд».
13.04.2026 року адвокату Лучко Тетяні Іванівні надано доступ до справи через систему «Електронний суд», що підтверджує довідка в матеріалах справи про доставку ухвали про відкриття провадження. Розгляд справи відкладено на 14.05.2026 року о 08:00 год.
13.05.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Лучко Тетяни Іванівни надійшов відзив на позовну заяву. Проти позову заперечують, просять відмовити в його задоволенні. Вказує, що згідно Акту № 369/22 від 28.07.2022 року АТ «Полтавагаз» здійснене припинення (обмеження) розподілу природного газу на об`єкт газового обладнання споживача ОСОБА_1 , на вводі за адресою: м. Полтава, вул. Колійна, буд. 117. Причина припинення (відключення) - перепломбування недіючого споживача. Встановлена інвентарна заглушка на вводі та встановлена пломба R 34245939. Докази споживання природного газу після 28.07.2022 року ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 відсутні. Також просить врахувати, що позивачем пропущено строк позовної давності при подачі позову до суду.
14.05.2026 року на адресу суду від представника позивача АТ «ОГС «ПОЛТАВАГАЗ» надійшли письмові пояснення. Вказує, що представником відповідача подано відзив з пропущенням строку, просить залишити його без розгляду. Також зазначає, що при подачі позовної заяви строк позовної давності не пропущений.
14.05.2026 року на адресу суду від представника позивача АТ «ОГС «ПОЛТАВАГАЗ» надійшли додаткові пояснення. Вказує, що на підставі рішення комісії АТ «ПОЛТАВАГАЗ» щодо актуалізації ЕІС-кодів побутових споживачів № 17 від 26.04.2023 року було прийнято рішення про актуалізацію (вилучення) ЕІС коду № 56XM26I01024148Z, тобто розірвано договір про надання послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 . Тому нарахування коштів за послуги з розподілу природного газу з травня 2023 року були припинені.Проте копію даного рішення комісії АТ «ПОЛТАВАГАЗ» щодо актуалізації ЕІС-кодів побутових споживачів № 17 від 26.04.2023 року суду не надано.
Розгляд справи відкладено на 15.05.2026 року о 11:00 год.
15.05.2026 року на електронну адресу суду від представника позивача АТ «ОГС «ПОЛТАВАГАЗ» надійшла копія рішення комісії АТ «ПОЛТАВАГАЗ» щодо актуалізації ЕІС-кодів побутових споживачів № 17 від 26.04.2023 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання, що надаються за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд враховує надану представником відповідача інформацію про те, що згідно Акту № 369/22 від 28.07.2022 року АТ «Полтавагаз» здійснене припинення (обмеження) розподілу природного газу на об`єкт газового обладнання споживача ОСОБА_1 , на вводі за адресою: АДРЕСА_1 , про що представником позивача вказано у позові не було. Причина припинення (відключення) - перепломбування недіючого споживача. Встановлена інвентарна заглушка на вводі та встановлена пломба R 34245939. 
Представник позивача вказує, що на підставі рішення комісії АТ «ПОЛТАВАГАЗ» щодо актуалізації ЕІС-кодів побутових споживачів № 17 від 26.04.2023 року було прийнято рішення про актуалізацію (вилучення) ЕІС коду № 56XM26I01024148Z, тобто розірвано договір про надання послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 . Вказує, що нарахування коштів за послуги з розподілу природного газу з травня 2023 року були припинені (згідно картки абоненту нарахування за у травні за квітень становить 55,26 грн. (а.с. 11).
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач – це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»).
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.
27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.
Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу.
Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.
За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.
За змістом пункту 5 частини 2статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Факт приєднання відповідача до умов Типового договору розподілу природного газу, підтверджено, оскільки відповідач отримував послуги з постачання природного газу, що підтверджується дослідженими доказами, а тому, відповідно, отримував і послуги з розподілу природного газу.
Тому суд приходить до висновку, що відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату в повному обсязі не здійснював.
За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.
Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, сума заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» станом на 01.02.2026 року за період з 01.01.2020 року по 01.05.2023 року становить 15835,92 грн.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має справо вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
За період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року за адресою АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 15835,92 грн. (з урахуванням індексу інфляції, 3% річних на загальну суму 20447,67 грн.).
Пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС оператор ГРМ визначено перелік випадків, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу в установленому законодавством порядку на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів.
Кодексу ГРМ розрізняє випадки припинення/обмеження газопостачання залежно від підстав: таке припинення можливе за заявою споживача (незалежно від причин), а також у випадку розірвання договору розподілу природнього газу.
Якщо споживач не користувався природнім газом протягом року, але підключений до газової труби, він усе одно має сплатити за послугу транспортування газу та має звернутися до газопостачальної організації для розірвання відповідних договорів та від`єднання від газопостачання.
Таким чином, враховуючи наявність договірних правовідносин між сторонами щодо розподілу природного газу, які припинені на підставі рішення комісії АТ «ПОЛТАВАГАЗ» щодо актуалізації ЕІС-кодів побутових споживачів № 17 від 26.04.2023 року, а також враховуючи те, що від відповідача заява про розірвання договору розподілу природнього газу не надходила та договірні правовідносини фактично припинено 26.04.2023 року, тому відповідач не звільнений від зобов`язання оплати вартості послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по дату припинення.
Доводи представника відповідача про те, що 28.07.2022 року припинено розподіл природного газу, а тому підстав для нарахування вартості послуг із розподілу природного газу немає, судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.
Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. Відтак у відповідача наявний обов`язок здійснювати оплату за надані позивачем послуги розподілу природного газу до моменту припинення дії договору розподілу природного газу та механічного від`єднання від газорозподільної мережі позивача.
Як вбачається із матеріалів справи остаточне припинення розподілу газу відбулося 26.04.2023 року (на підставі рішення комісії АТ «ПОЛТАВАГАЗ» щодо актуалізації ЕІС-кодів побутових споживачів № 17). 
Отже, судом встановлено, що відповідач скористався наданими послугами, відповідач не звертався до позивача із відповідною заявою про розірвання договору та остаточного припинення розподілу газу, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме: не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.
Одночасно, у зв`язку із простроченням виконання зобов`язань щодо сплати наданих послуг у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано 3634,34 грн. – інфляційних витрат, 977,41 грн. – 3% річних.
Отже, відповідач порушила умови укладеного договору в частині покладених на неї зобов`язань оплачувати надані послуги за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства. Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржники, які прострочили виконання грошового зобов`язання, зобов`язані сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних і з урахуванням сплат складає 15835,92 грн.
Щодо застосування строку позовної давності.
Приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. 
Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась підприємством щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.
Як видно з розрахунку заборгованості, підприємством було нараховано заборгованість з 
01.01.2020 року по 01.05.2023 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набув чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У постанові від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21 Верховний Суд зазначив, що у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено воєнний стан, дію якого було неодноразово продовжено і на час розгляду справи.
Відповідно до п. 19 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК в редакції закону № 540-IX, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Відповідно строк позовної давності щодо позовних вимог був продовжений на строк дії карантину та після – воєнного стану.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3328,00 грн. за подання позовної заяви.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 526, 527, 530 ЦК України, ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов АТ «ОГС «ПОЛТАВАГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (код ЄДРПОУ 03351912, 36000, м. Полтава, вул. Козака, буд. 2А) заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 01.05.2023 року, 3% річних та інфляційні витрати на загальну суму 20447,67 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328,00 грн., а всього 23775,67 грн.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Р. І. Тимчук