Справа №461/6829/25
Провадження №2/461/250/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Зубачик Н.Б., 
секретаря судових засідань Чубей К.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -
в с т а н о в и в:
АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №R01.00403.010414586 від 20.09.2023 в розмірі 69922,33 грн. та судовий збір у розмірі 3028 грн.
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 20.09.2023 між АТ «Ідея Банк» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.00403.010414586, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 51182,20 грн., зі сплатою 44,64 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується належним чином засвідченими копіями доказів видачі кредиту. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 17.06.2025 утворилась заборгованість в розмірі 69922,33 грн. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 06.05.2025 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до неї будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2025 визначено головуючого суддю ОСОБА_2 .
Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_2 від 26.08.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.
Згідно рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 22.10.2025 суддю Кітова О.В. тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя.
На підставі розпорядження керівника апарату Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2026, відповідно до п.2.3.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та протоколу Зборів суддів Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б.
Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б. від 24.02.2026 справу прийнято до провадження та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні).
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2026 розгляд справи відкладено та надано відповідачу час на підготовку та скерування відзиву на позовну заяву.
Згідно довідки, складеної секретарем судових засідань Чубей К.А. 02.04.2026, розгляд справи було відкладено у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.
14.04.2026 відповідач ОСОБА_1 подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.04.2026 розгляд справи відкладено та надано відповідачу час на підготовку та скерування відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.05.2026 розгляд справи відкладено, оскільки копія позовної заяви з додатками була вручена відповідачу 24.04.2026. Відтак, термін подачі відзиву на позовну заяву станом на 07.05.2026 не минув.
08.05.2026 відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву зазначила, що відсутність в матеріалах справи належним чином завіреної копії меморіального ордера від 20.09.2023, виданого АТ «Ідея Банк», не може підтвердити сплату АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 51182,20 грн. за призначенням платежу: видача кредиту згідно кредитного договору від 20.09.2023. Крім того, відсутність деталізованого розрахунку заборгованості по кредитному договору від 20.09.2023 унеможливлює проведення перевірки правильності нарахувань та виконання іншого розрахунку, у разі необхідності. Також відповідач вказує на те, що вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань від 06.05.2025 містить дані щодо заборгованості, яка на 06.05.2025 становить 69922,33 гривень, з яких: строковий основний борг - 47861,08 грн.; прострочений основний борг - 2038,65 грн.; прострочені проценти - 19046,15 грн.; строкові проценти - 976,45 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту - 0 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту - 0 грн.; пеня - 0 грн.; дебіторська заборгованість - 0 грн.; інші штрафні санкції - 0 грн. Однак, сума простроченого основного боргу у позові зазначена як 49899,73 грн., а сума прострочених процентів вказана - 20022,60 грн., що дорівнює - 69922,33 грн. Отже, суми значно різняться, і різниця становить 48837,53 грн. Водночас, в матеріалах позову відсутнє підтвердження того, що лист було відправлено 13.05.2025, та підтвердження того, що відповідач з ним ознайомився і мав можливість у 30-ти денний термін достроково погасити заборгованість, враховуючи дату подачі позову 17.06.2025, а тому досудове врегулювання спору відсутнє. Відповідач звертає увагу на те, що копія Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджена протоколом засідання правління АТ «Ідея Банк» від 05.07.2023 №07/05-08, але не має підпису Голови Правління Банку та як і сам договір ДКБОФО, не засвідчені належним чином, а тому не можуть виступати доказом, одержаним у порядку, встановленому законом. Крім того, вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належним чином засвідчені копії документів, які вказані в пункті 14.8 ДКБОФО. ОСОБА_1 також зазначила, що в матеріалах справи відсутня копія ліцензії НБУ, що не дає можливість перевірити, чи мав дозвіл АТ «Ідея Банк» 20.09.2023 на укладення кредитного договору, який є предметом спору. Відтак, відповідач вважає, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на доказ, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.05.2026 розгляд справи відкладено та надано позивачу термін подати відповідь на відзив.
02.06.2026 представник позивача Жовтонецький В.М. подав клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.06.2026 розгляд справи було відкладено.
05.06.2026 представник позивача Бондаренко А.Г. через Електронний суд подала додаткові пояснення по справі, у яких зазначила, що АТ «Ідея Банк» заперечує доводи відповідача щодо відсутності в матеріалах позовної заяви копії ліцензії банку станом на дату укладення кредитного договору. Окрім цього, позивач також не погоджується із доводами відповідача про те, що надана копія Статуту АТ «Ідея Банк», затвердженого 21.12.2023, не була чинною на момент укладення кредитного договору. Для підтвердження своєї правосуб`єктності АТ «Ідея Банк» додало до позовної заяви належним чином засвідчені копії 1 – 4, 40 – 41 сторінок статуту АТ «Ідея Банк», на яких зокрема зазначено, що АТ «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», відповідно до рішення Загальних Зборів Акціонерів Банку (протокол №60 від 21 серпня 2018 року). На офіційному сайті Національного банку України опубліковано перелік банків, яким видано банківську ліцензію, серед яких розміщена банківська ліцензія № 96 від 04.11.2011, видана АТ «Ідея Банк», у тому числі з правом надання коштів у кредит. Про наявність такої ліцензії зазначено і на офіційному сайті АТ «Ідея Банк» www.ideabank.ua, на якому також розміщений Витяг з Державного реєстру банків. Згідно з вказаним вище витягом з Державного реєстру банків від 16.08.2021 номер запису АТ «Ідея Банк» у Державному реєстрі банків про право юридичної особи на здійснення банківської діяльності «96», статус «чинна банківська ліцензія», дата внесення до Державного реєстру банків – 22.10.1991. Відтак, станом на дату укладення кредитного договору та подання позову, так і станом на даний час АТ «Ідея Банк» має належну правосуб`єктність, а згадана вище інформація є загальнодоступною, у тому числі й відповідачу. Також, АТ «Ідея Банк» заперечує доводи відповідача щодо розбіжностей у сумі боргу, насамперед про те, що сума простроченого боргу та сума прострочених процентів не відповідає вимозі від 06.05.2025, оскільки сума заборгованості, у тому числі щодо процентів, що вказана у вимозі від 06.05.2025, повністю співпадає з сумою заборгованості, яку просить стягнути з відповідача банк у позовній заяві. Відтак, станом на 06.05.2025 (на момент пред`явлення вимоги) заборгованість за кредитним договором становить 69922,33 грн., з яких: строковий основний борг – 47861,08 грн.; прострочений основний борг – 2038,65 грн.; прострочені проценти – 19046,15 грн.; строкові проценти – 976,45 грн. Оскільки така вимога позивача залишилась невиконаною, основний борг та строкові проценти було віднесено до простроченого боргу та прострочених процентів. Відповідно до позовної заяви, станом на 17.06.2025 заборгованість за кредитним договором становить також 69922,33 грн., з яких: прострочений борг - 49899,73 грн.; прострочені проценти - 20022,60 грн. Тобто, банк переніс всю суму основного боргу та строкових відсотків на рахунок простроченого боргу та прострочених процентів по кредиту відповідно, що детально вказано у виписці по рахунку позичальника за кредитним договором. Щодо доводів відповідача про те, що на сайті АТ «Укрпошта» не відстежується інформація щодо поштового відправлення №061144767784 (вимоги про усунення кредитних зобов`язань від 06.05.2025), представник зазначила, що відповідна інформація про поштові відправлення (трекінг) у системі Укрпошти зберігається та оновлюється протягом 6 місяців з моменту реєстрації. Ухилення від отримання адресованої ОСОБА_1 кореспонденції є самостійним та свідомим вибором відповідача, ризики якого не може нести будь-хто інший, окрім неї. Таким чином, відповідачу було відомо про наявність у неї кредитної заборгованості та доцільність погашення такої згідно направленої їй вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань. Долучена позивачем до позовної заяви банківська виписка по рахунку відповідача за кредитним договором є первинним документом, з якої вбачаються відповідні погашення по кредитному договору, та їх зарахування у часткове погашення відповідної заборгованості, що у свою чергу спростовує доводи відповідача про відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують розмір заборгованості. Крім того, представник зазначила, що Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (вводиться в дію з 07.08.2023, чинна до 16.01.2024) та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, чинній на момент підписання кредитного договору з додатками, а також його електронна копія, яка містить особистий підпис Голови Правління АТ «Ідея Банк» Власенка М.В. із нанесенням відтиску печатки АТ «Ідея Банк», розміщені та зберігаються на офіційному веб-сайті Банку www.ideabank.ua, є загальнодоступними, у тому числі й для відповідача. Відтак, просить позов задоволити.
Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які
ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що 20.09.2023 між АТ «Ідея Банк» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.00403.010414586, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 51182,20 грн., зі сплатою 44,64 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів /а.с.18-21/.
Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору позичальник підписанням цього договору акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та Публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку, які зберігаються на офіційному сайті банку: https://ideabank.ua/uk/about/puplic-contracts.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). 
Статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується належним чином завіреною копією платіжної інструкції та випискою по рахунку /а.с.26-27, 38/. 
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, надана позивачем виписка з особового рахунку по кредитному договору підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також розмір заборгованості за кредитом, який додатково підтверджується довідкою розрахунком заборгованості.
Суд також звертає увагу на те, що відповідач користувалась кредитними коштами та здійснювала платежі за кредитним договором, що фактично свідчить про визнання нею кредитної заборгованості та підтверджує отримання нею коштів відповідно до умов кредитного договору.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №127/23910/14-ц (постанова від 23.12.2020) дійшов висновку, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Разом з тим, відповідач зобов`язання щодо повернення, сплати кредиту та нарахованих інших платежів, у тому числі процентів, не дотрималася, тим самим порушила істотні умови кредитного договору.
Як вбачається із наявної у матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж  ОСОБА_1 був здійснений 27.06.2024.
У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість за договором №R01.00403.010414586 від 20.09.2023, яка згідно детального розрахунку заборгованості станом на 17.06.2026 становить 69922,33 грн. та складається із наступного: прострочений основний борг 49899,73 грн. та прострочені проценти 20022,60 грн.
Суд приймає до уваги детальний розрахунок заборгованості, наданий представником АТ «Ідея Банк», який здійснений відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», відповідає умовам кредитного договору, та вважає його належним та допустимим доказом на підтвердження розміру кредитної заборгованості відповідача.
06.05.2026 на адресу  ОСОБА_1 направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень /а.с.30-31/. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до неї будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Однак,  ОСОБА_1 належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконала.
Не можуть бути прийняті судом до уваги твердження відповідача про розбіжності в сумі боргу, зокрема про те, що сума простроченого боргу та сума прострочених процентів не відповідає вимозі про усунення порушення кредитних зобов`язань від 06.05.2025, оскільки з виписки по рахунку позичальника вбачається, що банк переніс всю суму основного боргу та строкових відсотків на рахунок простроченого боргу та прострочених процентів по кредиту.
Крім того, суд вважає, що правосуб`єктність АТ «Ідея Банк» підтверджена належним чином, оскільки в матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії 1 – 4, 40 – 41 сторінок статуту АТ «Ідея Банк», на яких зокрема зазначено, що АТ «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», відповідно до рішення Загальних Зборів Акціонерів Банку (протокол №60 від 21 серпня 2018 року). На офіційному сайті Національного банку України опубліковано перелік банків, яким видано банківську ліцензію, серед яких розміщена банківська ліцензія № 96 від 04.11.2011, видана АТ «Ідея Банк», у тому числі з правом надання коштів у кредит. Про наявність такої ліцензії зазначено і на офіційному сайті АТ «Ідея Банк» www.ideabank.ua, на якому також розміщений Витяг з Державного реєстру банків.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування – це процесуальний обов`язок суду.
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц (провадження № 61-26417св18) викладена правова позиція, що «за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відтак, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно  ОСОБА_1  прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задоволити.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. 81, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд - 
в и р і ш и в :
позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №R01.00403.010414586 від 20.09.2023 в розмірі 69922 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 33 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ 19390819.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Зубачик Н.Б.