Справа № 932/10363/25
Провадження № 2/932/3479/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 р. м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра в складi:
головуючого – суддi Петуніна І. В.
за участю секретаря Христюк М. В.
позивач: ОСОБА_1 
представник позивача: адвокати Дрофич Ю. В., Алпенідзе К. Т.
відповідач: ОСОБА_2 
представник відповідача: адвокат Нижник А. А.
третя особа: орган опіки та піклування – Адміністрація Соборного р-ну ДМР
представник третьої особи: Голик О. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування – Адміністрація Соборного р-ну Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини, в обґрунтування якого вказала, що вона є матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2024, шлюб між нею та відповідачем розірваний. З цього часу позивач з сином мешкають окремо, відповідач фактично самоусунувся від виховання та утримання сина. Позивач офіційно працевлаштована, має стабільний заробіток, проте коштів на утримання спільної дитини недостатньо і нею був поданий позов до Соборного районного суду міста Дніпра про стягнення аліментів. У зв`язку з цим просить визначити місце проживання сина з нею.
Відповідачем надані письмові пояснення по справі, де зазначено, що 12.02.2026 до матеріалів справи долучено висновок адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 12.02.2026 вих. № 5/6-20 (надалі за текстом – Висновок). Згідно Висновку співробітниками управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради обстежено умови проживання дитини за адресою реєстрації позивачки та малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Звертає увагу суду, що за даною адресою проживають, зокрема, мати та бабуся позивачки похилого віку, що на його думку є досить несприятливим фактором для зростання та виховання малолітнього хлопця. Позивачка має у власності квартиру у ЖК «River Park», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав долученим до матеріалів справи (№ 437568035 від 30.07.2025) проте, на здивування відповідача, огляд місця майбутнього проживання малолітнього сина сторін здійснено за іншою адресою.
Позивачка, без згоди батька, з невідомих причин припинила оплачене батьком навчання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ТОВ «Дніпровський ліцей «Прімус Інтер Парес Скул» та перевела на навчання у інший навчальний заклад (докази додаються до відзиву). Позивачка зазначає, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на повному утриманні матері, що не відповідає об`єктивній дійсності. Так, позивачка отримавши за своєю заявою грошові кошти у сумі 124333,80 грн, що призначались для оплати навчання в ТОВ «Дніпровський ліцей «Прімус Інтер Парес Скул», розпоряджається ними на власний розсуд.
Вважає, що не зазначення майбутньої адреси проживання дитини, є грубим порушенням прав відповідача як батька, адже, враховуючи поведінку позивачки, унеможливіть в подальшому навіть встановлення місцезнаходження своєї неповнолітньої дитини.
У зв`язку з викладеним у позові просить відмовити.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримала письмові пояснення та просила у позові відмовити, також зазначила, що фактично відповідач мешкає у Києві.
Представник третьої особи підтримала висновок органу опіки та піклування та пояснила, що вони не розглядають місце проживання дитини за конкретною адресою, оскільки вона може змінюватися, але дитина сказала, що бажає жити з матір`ю. Окремо додає, що нічого поганого про батька сказати не може.
Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
02.09.2025 на підставі ухвали судді відкрите провадження у справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначене на 19.11.2025, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі – висновок щодо позовних вимог.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 24.02.2026, закрито підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті на 22.04.2026.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2024, шлюб між сторонами розірвано.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 02.09.2024, ОСОБА_3 15.12.2012 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 16.04.2024, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 02.09.2025, місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно довідки № 189 від 19.01.2026, психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання опіки та піклування, відсутні.
Згідно висновку органу опіки та піклування від 12.02.2026, за доцільне визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, ОСОБА_1 .
Згідно довідки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 06.01.2026, позивач працює доцентом кафедри прикладної економіки, підприємництва та публічного управління з 03.12.2024, має науковий ступінь кандидата наук з державного управління.
Згідно характеристики позивача за місцем роботи від 20.01.2026, ОСОБА_1 є висококваліфікованим спеціалістом, принципова у вирішенні виробничих питань, виважена, наполеглива, ініціативна, принципова та відповідальна, користується авторитетом у колег та студентів. За час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягалась, нарікань до її роботи з боку студентів не було.
Згідно довідки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 07.01.2026, сума нарахованої позивачу заробітної плати за 2025 рік складає 148412,57 грн.
Згідно Акту обстеження умов проживання від 27.01.2026, за адресою: АДРЕСА_1 , для дитини створені належні умови для розвитку, навчання та виховання.
За змістом характеристики Комунального закладу освіти «НВК № 148 Планета щастя» Дніпровської міської ради від 21.01.2026, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається з 2025 року, здобувач освіти 7-Б класу. ОСОБА_1 , мати дитини, приділяє достатню увагу навчанню та вихованню сина, є авторитетом для нього. Під час освітнього процесу завжди йде на спілкування з класним керівником та регулярно відвідує батьківські збори. За час навчання дитини у навчальному закладі, батько ОСОБА_4 на контакт з класним керівником не виходив.
Позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 30.07.2025.
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», станом на 21.01.2026 відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, наявності незнятої чи непогашеної судимості, про розшук щодо ОСОБА_1 відсутні.
Дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив суду, що йому 13 років, навчається у школі № 178 «Планета щастя» у 7-Б класі, мешкає за містом у ЖК, адреси не знає. Живе з матір`ю та вітчимом, більше нікого. З батьком зустрічався 2 рази, по телефону спілкується дуже рідко. Батько живе у Києві, адресу не знає. Бажає проживати з матір`ю, вона його підтримує, з батьком майже не спілкується, вітчим до нього відноситься нормально.
V. Оцінка суду.
Вислухавши позивача, представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні пояснив, що надав згоду проживати з матір`ю.
За змістом ч. 2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
З матеріалів справи вбачається, що матір`ю створені належні умови для розвитку та виховання дитини, жодних підстав, передбачених ч. 2 ст. 161 СК України, не встановлено.
Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях стосовно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Окрім прав батьків стосовно дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М. С. проти України», йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
Аналіз наведених норм права та змісту практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й передусім повинні бути визначені інтереси дитини у разі існування спору, а вже тільки потім – права батьків.
За таких обставин, враховуючи думку дитини, те, що він навчається у місті Дніпрі, має коло друзів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Щодо доводів відповідача про відсутність конкретної адреси місця проживання дитини, то суд зауважує, що наразі в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, обстрілам піддаються як місто Дніпро, де мешкає позивач, так і місто Київ, де мешкає відповідач. Встановлення місця проживання дитини з матір`ю без вказівки конкретної адреси не буде порушенням права батька на спілкування та виховання дитини, до того ж ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні пояснив, що періодично спілкується з батьком по телефону.
При цьому суд враховує висновки, викладені у постанові ВС від 28.06.2023, справа № 199/2898/22.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме за задоволення вимог щодо місця проживання дитини, у сумі 1211,20 грн.
На підставі ст.ст. 141, 157, 160, 161 СК України, ст. 29 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 280-282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 про визначення місця проживання дитини, задовольнити.
Визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (тисяча двісті одиннадцять),20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14.05.2026.
Суддя І. В. Петунін