ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року 
м.Черкаси 

Справа № 702/948/25		
Провадження № 22-ц/821/1037/26		
категорія 304090200 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої – Карпенко О.В.
суддів: Василенко Л.І., Фетісової Т.Л. 
за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,
представник позивача: Ткаченко Марія Миколаївна,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - Ткаченко Марії Миколаївни на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2026року (ухваленого під головуванням судді Барської Т.М. в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

01 жовтня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. 
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 14.05.2019 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладений Договір №CCNG-501139063, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 200000,00 грн, а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк до 14.05.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 %.
Позивач стверджує, що кредитодавець умови правочину виконав у повному обсязі, а позичальник отримані в кредит кошти не повернула і проценти за користування не сплатила.
Також, 18.11.2019 АТ «Альфа-Банк» та відповідач ОСОБА_1 уклали Договір №500824084, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 33209,22 грн, а позичальник зобов`язалася повернути отримані в користування кошти в строк до 19.11.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 23 %.
Позивач зазначає, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором і надав позичальнику у володіння на умовах користування кредитні кошти, однак позичальник отриманий кредит у визначений строк не повернула і проценти за користування не сплатила.
17.05.2021 було укладено Договір № 2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги за Кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 500824084 та за Договором № CCNG-501139063.
У свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» набуті права вимоги до ОСОБА_1 за зазначеними правочинами відступило ТОВ «Вердикт Капітал».
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» за умовами укладеного Договору №10-01/2023 права вимоги до відповідача відступило ТОВ «Коллект Центр».
Позивач зазначає, що згідно з укладеними Договорами факторингу та про відступлення прав вимоги він має повноваження звернутися до суду з вимогою до відповідача і просити суд стягнути на його користь заборгованість ОСОБА_1 за Договорами №CCNG-501139063 від 14.05.2019 та №500824084 від 18.11.2019.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування Кредитом №CCNG-501139063 від 14.05.2019 становить 3224,12 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 1556,67 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 198,48 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами – 1387,83 грн, інфляційні збитки – 67,97 грн, нараховані 3% річних – 13,17 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування Кредитом №500824084 від 18.11.2019 становить 56349,31 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 30254,35 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 20127,81 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 5967,15 грн.
Також позивач зазначає, що відповідно до Протоколу №2/2022 від 18.08.2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» назва Банку «Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінена на «Акціонерне товариство «Сенс Банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»).
На підставі наведеного, позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з боржника на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договорами № CCNG-501139063 від 14.05.2019 та № 500824084 від 18.11.2019 у розмірі 59573,43 грн; витрати, понесені на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2026 року позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» залишено без задоволення.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено належними доказами наявність та розмір заборгованості, також не доведено належного переходу до позивача права вимоги за Кредитними договорами. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

27.03.2026 представник ТОВ «Коллект Центр» – Ткаченко М.М., через систему «Електронний суд», подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи оскаржуване рішення ухваленим при неправильному застосуванні норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, просила скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.02.2026 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної скарги, а також витрати на професійну правничу допомогу.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем до позовної заяви було долучено виписки по рахункам відповідача, які підтверджують всі проведені операції по дебетах та кредитах цих рахунків, в тому числі, фактичні оплати/надходження коштів на рахунки.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заборгованість за Договором № CCNG-501139063 від 14.05.2019 була повністю погашена за рахунок кредиту, отриманого 18.11.2019 за Договором № 500824084.
При цьому суд не врахував, що Договір №CCNG-501139063 від 14.05.2019 передбачав не лише надання кредиту готівкою у сумі 30000,00 грн., а й відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом до 200 000,00 грн та випуск кредитної картки. Саме в межах цього Договору відповідачу було встановлено початковий ліміт у розмірі 1000,00 грн, що підтверджується банківською випискою.
Звертає увагу, що кредитна картка видана відповідачу в рамках Договору № CCNG-501139063 від 14.05.2019 та не потребувала укладення окремого Договору, оскільки всі умови отримання такої картки та умови використання коштів прописано в самому Договорі.
Суд першої інстанції, посилаючись на відсутність окремого документа про акцепт оферти Банком, не врахував сукупність інших доказів, які підтверджують фактичне виникнення та виконання кредитних правовідносин, а саме: анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту, графік платежів, банківські виписки, встановлення кредитного ліміту, відкриття рахунків та фактичне використання відповідачкою кредитних коштів. 
Судом не було надано жодної оцінки наявним у справі доказам, що підтверджують факт наявної заборгованості, не було досліджено належним чином Кредитні договори, банківські виписки, що призвело до ухвалення незаконного рішення про відмову у задоволенні позову.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, що ним було здійснено оплату за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023.
Разом з тим, суд не звернув увагу, що розділом 7 Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, визначено порядок розрахунків за продаж (відступлення), зокрема п.п. 7.1,7.2 передбачено, що за відступлення прав вимоги за Договорами позики, новий кредитор сплачує первісному кредитору кошти в сумі 5 312 491,59 грн, у будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, у тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на вказаний у п. 12 цього Договору, рахунок або зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом підписання Акту зарахування зустрічних однорідних вимог, протягом 1065 календарних днів з дати підписання Договору. Всі платежі вважаються належно виконаними в дату зарахування грошових коштів на рахунок первісного кредитора (п. 7.3.)
Отже, сторонами погоджено відстрочення оплати за Договором на 1065 календарних днів, а право вимоги, вважається переданим новому кредитору в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді. 

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 14.05.2019 ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, на таких умовах споживчого кредитування: тип кредиту – кредит готівкою; сума кредиту - 30000,00 грн; процентна ставка, % річних – 33,00% фіксована, 28,00% за період з 12 по 23-й місяць користування кредитом, 23,00 % за період з 24-го по 48-1 місяць користування кредитом; строк кредиту – 48 місяців; дата повернення кредиту – 14.05.2023 на рахунок № НОМЕР_1 .
Також в оферті на укладення Угоди відповідач запропонувала Банку надавати їй послуги з розрахунково – касового обслуговування, в запропонованих нею та Договором порядку і умовах, а також встановити комісійну винагороду, зокрема, за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеного в цій оферті, за обслуговування кредиту 1,80% від суми кредиту, зазначеної в цій оферті.
Кредит відповідач пропонувала їй надати для власних споживчих потреб шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_2 (а.с.43).
Також пропозиція на укладення Угоди містить умови випуску кредитної картки і відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі кредиту до 200000,00 грн з фіксованою процентною ставкою 26,00 % річних і зі строком дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску, та умови сплати платежів, визначених Угодою/Договором, зокрема, обов`язковим мінімальним платежем пропонує встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн; дату сплати ОМП пропонує визначати відповідно до умов Додатку № 4 до Договору; платежі з повернення кредиту пропонує здійснювати відповідно до Договору; примірний графік та розрахунок сукупної вартості пропонує навести в Тарифах, які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідач в поданій на адресу Банку оферті запропонувала щомісячно, в останній день розрахункового періоду, здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 , в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами Договору.
Підписаною офертою відповідач беззаперечно підтвердила, що попередньо ознайомлена у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, у тому числі нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ та зі змістом Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб.
Зазначена оферта обумовлює, що банк має можливість її акцептувати упродовж 30 робочих днів з моменту отримання. Угода набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту на укладання Угоди та надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Угоди та Договору. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку www.alfabank.com.ua.
Доказів про акцептування первісним кредитором власноруч підписаної ОСОБА_1 оферти на укладення Угоди про надання кредиту №501139063, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії первісний кредитор акцептував суду не надано.
Відповідно до умов Анкети – заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 акцептувала Публічну пропозицію Банку на укладення Договору між нею та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та Додатках до Договору, що на веб-сторінці банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни – за іншою електронною адресою, що буде вказана у Договорі), підтвердила отримання примірника Договору та всіх додатків до нього та надала згоду на розкриття інформації, яка становить банківську таємницю, третім особам у порядку, визначеному нормами діючого законодавства (а.с.42 на звороті).
Підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту містить умови її кредитування первісним кредитом: сума кредиту 30000,00 грн, строк кредитування 48 місяців, фіксована процентна ставка 33,00% в рік, розмір платежу 540,00 грн (а.с.44 на звороті).
З дослідженої копії Графіку платежів за Договором №501139063 суд встановив, що щомісячно, починаючи 14.06.2019 і до 14.05.2023, відповідач мала обов`язок сплачувати банку ануїтетний платіж в розмірі 1673,11 грн та 540,00 грн за розрахунково - касове обслуговування.
За увесь період кредитування відповідач повинна була сплатити первісному кредитору 80310,97 грн, з яких 30000,00 грн кредиту, 24390,00 грн процентів за користування кредитом та 25920,00 грн за розрахунково – касове обслуговування (а.с.44).
Згідно з паперовою копією виписки по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 14.05.2019 по 04.03.2024, рахунок № НОМЕР_3 , 14.05.2019 о 14:05:19 на рахунок перераховано 30000,00 грн за Кредитним договором №501139063 від 14.05.2019.
За період з 16.05.2019 по 30.05.2019 в м. Монастирище відповідач зняла 31000,00 грн (а.с.51-55).
18.05.2019 відображене збільшення кредитного ліміту на 1000,00 грн (а.с.53 на звороті).
Відповідачем на рахунок внесені кошти в сумі 1100,00 грн (26.07.2019, 07.11.2019 та 17.01.2020 по 200,00 грн, а 11.02.2020 – 500,00 грн).
Виписки по рахунку № НОМЕР_1 , на який згідно з офертою вона мала вносити кошти на погашення кредиту, суду не надано, тому встановити розмір сплачених ОСОБА_1 сум і перевірити розмір боргу суд можливості позбавлений.
17.05.2021 актив згорнутий у зв`язку із продажем згідно Договору факторингу 2 «ФК Флексіс» від 17.05.2021(а.с.51).
Відповідно до виготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку станом на 18.05.2021 загальний розмір боргу відповідача за Договором №501139063 складав 2944,50 грн, з них 1556,67 грн борг по основній сумі кредиту та 1387,83 грн боргу з пені.
Станом на 10.01.2023 за розрахунком Товариства борг ОСОБА_1 складав 3224,12 грн, з яких 1556,67 грн борг по основній сумі кредиту, 1387,83 грн боргу з пені, 13,17 грн 3% річних та 67,97 грн інфляційних втрат (а.с.64).
18.11.2019 ОСОБА_1 знову звернулася до АТ «Альфа-Банк» з пропозицією укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб.
В поданій пропозиції (оферта) відповідач вказує, що підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між нею та Банком. Пропозиції щодо умов укладання Угоди є такими: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 33209,22 грн; процентна ставка, % річних – фіксована, 23.00%; строк кредиту – 48 міс. користування; дата повернення кредиту 19.11.2023.
Також відповідач запропонувала Банку надавати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені офертою та Договором. Встановлення комісій умови оферти не містять.
За пропозицією відповідача кредит мав бути наданим шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_4 , що відкритий в АТ «Альфа-Банк», для повернення заборгованості за Кредитним договором № 501139063 від 14.05.2019 в розмірі 33209, 22грн.
Разом з тим, для повернення заборгованості за Угодою відповідач запропонувала використовувати рахунок № НОМЕР_5 , відкритий у банку (а.с. 46 на звороті).
Запропоновані ОСОБА_1 умови первісний кредитор акцептував 18.11.2019 (а.с.47).
Підписанням Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», відповідач акцептувала Публічну пропозицію і укладення Договору між нею та ПАТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua, та підтвердила, що отримала примірник Договору та всіх додатків до нього.
Підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту містить наведені в оферті та акцептовані первісним кредитом умови кредитування (а.с.48), а відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту (а.с.47 на звороті) повернення кредиту мало би відбуватися шляхом щомісячного внесення, починаючи з 19.12.2019 і до 19.11.2023, ануїтетних платежів в розмірі 1064,41 грн.
На виконання умов цього Кредитного договору відповідач мала обов`язок виплатити всього 51091,24 грн, з них 33209,22 грн кредиту та 17882,02 грн процентів за користування ним (а.с.47 на звороті).
За змістом паперової копії меморіального ордеру №1029365 від 19.11.2019 в означену дату платник ОСОБА_1 з дебету рахунку НОМЕР_6 для отримувача ОСОБА_1 на кредит рахунку НОМЕР_5 перерахувала 33209,22 грн з призначенням платежу (надання кредиту за кредитним договором 500824084) (а.с.56).
Водночас, доказів переказу 33209,22 гривень кредиту на рахунок НОМЕР_4 , як запропонувала відповідач та погодив Банк, суду не надано.
Дослідженням сформованої 20.06.2024 АТ «Сенс банк» виписки по особових рахунках з 18.11.2019 по 17.05.2021 суд з`ясував, що 19.11.2019 по дебету рахунку НОМЕР_4 обліковано 33209,22 грн, а по кредиту цього рахунку 1109,35 грн; сума в 33209,22 грн 19.11.2019 облікована по кредиту рахунку НОМЕР_6 (а.с. 56 на звороті).
Відповідно до зафіксованих упродовж 19.11.2019 – 17.05.2021 по рахунку НОМЕР_5 операцій, ОСОБА_1 на виконання умов Договору №500824084 з рахунку НОМЕР_4 на рахунок НОМЕР_5 перерахувала 36486,48 грн основного боргу (тіла кредиту), а на сплату процентів – 10505,04 грн. Зокрема, 17.05.2021 відповідач на погашення кредиту перерахувала 23430,16 грн, а на сплату процентів – 7308,39 грн. 17.05.2021 актив згорнутий у зв`язку з продажем згідно Договору факторингу №2 від 17.05.2021 (а.с.57-59).
Згідно з розрахунком борг відповідача за Договором №500824084 складає 38905,41 грн, у тому числі 30254,35 грн боргу за кредитом і 8651,06 грн за процентами.
Відомостей про особу, яка склала розрахунок, паперова копія документу не містить (а.с.63).
17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» укладений Договір факторингу №2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Флексіс», як фактор, зобов`язується передати в розпорядження АТ «Альфа-Банк», як клієнта, грошові кошти за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1.
Сторони Договору №2 погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх договорів, укладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.
Право Вимоги, що відступається згідно цього Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

За умовами п. 4.2 Договору факторингу №2 фактор зобов`язався передати в розпорядження клієнта грошові кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 16 500 000 грн, шляхом перерахування на рахунок Клієнта № НОМЕР_7 відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору.
За послуги фінансування під відступлення права грошової вимоги відповідно до умов даного Договору, клієнт сплачує фактору винагороду в розмірі 100 грн без ПДВ шляхом перерахування на рахунок фактора № НОМЕР_8 в АТ «Альфа-Банк» протягом двох банківських днів з дати підписання Договору (п.4.3.Договору).
Право Вимоги вважається відступленим фактору з дати повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору. В дату здійснення повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору (п.2.3.Договору №2).
Паперова копія платіжного доручення №253 від 17.05.2021 підтверджує, що в означену дату ТОВ «ФК «Флексіс» на виконання умов Договору факторингу №2 сплатило АТ «Альфа – Банк» 16500000,00 грн (а.с.70 на звороті).
Згідно з Додатком №1-1 до Договору факторингу №2 в переліку прав вимоги, переданих клієнтом фактору, під порядковими номерами 3248 та 10034 вказана ОСОБА_1 і її борги за Кредитними договорами: № 500824084 в сумі 38905,41 грн, № 501139063 в сумі 2944,50 грн (а.с.71 на звороті, 72).
18.05.2021 за умовами укладеного Договору факторингу №18-05/21 ТОВ «Вердикт Капітал», як фактор, зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Флексіс», як клієнта, за плату, а клієнт - відступити Фактору, а фактор набути належне клієнтові право вимоги до боржників за Основними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, який додається до Договору на паперовому носії.
Сторони правочину погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між банком та боржниками, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належали банку та відступлені клієнту за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахувания відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів.
Відповідно до пунктів 4.2,4.3 Договору факторингу №18-05/21 фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнта грошові кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 16 600 000 грн, шляхом перерахування на рахунок клієнта зазначений у цьому Договорі у строк до 17.06.2021. За послуги фінансування під відступлення права грошової вимоги відповідно до умов цього Договору, клієнт сплачує фактору винагороду в розмірі 100 (сто) гривень без ПДВ шляхом перерахування на рахунок фактора, зазначений у цьому Договорі, у строк до 11.06.2021.
Дослідженням паперових копій платіжних доручень від 16.06.2021 та 17.06.2021 суд встановив, що ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало ТОВ «ФК «Флексіс» 16 600 000,00 грн.
Згідно з Додатком №1-1 до Договору факторингу №18-05/21 в переліку прав вимоги, переданих клієнтом фактору, під порядковими номерами 3248 та 10034 вказана ОСОБА_1 і її борги за Кредитними договорами: № 500824084 в сумі 38905,41 грн та № 501139063 в сумі 2944,50 грн (а.с.79 на звороті, 80).
За змістом Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 18.05.2021 до Договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 ТОВ «ФК «Флексіс» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв згідно з вимогами п. 2.3.1 Договору реєстр боржників клієнта від 18.05.2021 на компакт-диску, складений за формою згідно із Додатком № 1-2 до Договору. Кількість боржників 12901 (а. с. 77 на звороті).
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» за укладеним Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю – продаж) прав вимоги зобов`язалося відступити ТОВ «Коллект Центр» шляхом продажу належні йому права вимоги до зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору боржників (а.с.11).
У переліку прав вимоги, що належать ТОВ «Вердикт Капітал», вказаний Договір факторингу від 18.05 2021 (п.2.1 Договору).
Пунктами 5.2,5.3,5.4 Договору сторони дійшли згоди про те, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4). З моменту відступлення (передачі) первісним кредитором новому кредитору Прав вимоги, первісний кредитор втрачає всі права вимоги за Договорами позики (Кредитними договорами), що існували на момент відступлення (передачі) Прав вимоги і, відповідно, первісний кредитор не матиме жодних прав вимоги до боржника за Кредитним договором. З моменту відступлення (передачі) первісним кредитором новому кредитору Прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) Прав вимоги та мають відношення до Прав вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за Договорами позики (Кредитними договорами) (в тому числі за періоди що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів позики (Кредитних договорів) (а.с.14).
Акт приймання – передачі Реєстру Боржників сторони Договору підписали 10.01.2023 (а.с.16) і згідно зі змістом Реєстру заборгованість ОСОБА_1 за договором № CCNG-501139063 від 14.05.2019 на момент відступлення права вимоги становить 3224,12 грн на суму виданого кредиту 1000,00 грн (а. с. 28), а за Договором № 500824084 від 18.11.2019 - 50382,16 грн (а.с.29).
Відповідно до умов п.71-7.4 Договору №10-01/23 за відступлення прав вимоги за Договорами позики (Кредитними договорами) новий кредитор сплачує первісному кредитору ціну договору в сумі 5 312 491,59 грн. без ПДВ упродовж 1065 календарних днів з дати підписання цього Договору.
Всі платежі, що здійснюються новим кредитором для виконання грошового зобов`язання рахунок за цим Договором, вважаються належно виконаними в дату зарахування грошових коштів на рахунки первісного кредитора.
У випадку несплати (як повної так і часткової) новим кредитором ціни договору у встановлений сторонами строк права грошової вимоги до боржників за Договорами позики (Кредитними договорами) на відповідну суму, що не сплачена, повертаються первісному кредитору, і новий кредитор зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів оплатити (перерахувати) Первісному кредитору всі суми грошових коштів, отримані ним в погашення заборгованості боржників за відповідними правами вимоги.
Доказів перерахування ТОВ «Коллект Центр» Товариству «Вердикт Капітал» ціни договору про відступлення прав вимоги суду не надано.
Відповідно до Протоколу №2/2022 від 18.08.2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа банк» назва банку «Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінена на «Акціонерне товариство «Сенс Банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»).

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Так, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, зокрема виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами наявність та розмір заборгованості за кредитними договорами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.05.2019 між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № CCNG-501139063, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмір 200000,00 грн, а позичальник зобов`язалася повернути суму кредиту в строк до 14.05.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26%, за погодженим графіком платежів.
Виконання АТ «Альфа Банк» умов договору підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 14.05.2019 по 04.03.2024, на рахунок № НОМЕР_3 14.05.2019 о 14:05:19 перераховано 30000,00 грн за Кредитним договором №501139063 від 14.05.2019.
18.05.2019 у вказаній виписці відображене збільшення кредитного ліміту на 1000,00 гривень (а.с.53 на звороті).
З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
18.11.2019 між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500824084, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмір 33209,22 грн, а позичальник зобов`язалася повернути суму кредиту в строк до 19.11.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 23%, за погодженим графіком платежів.
Виконання АТ «Альфа Банк» умов договору підтверджується меморіальним ордером № 1029365 від 19.11.2019, з якого вбачається, що АТ «Альфа-Банк» (перейменовано на АТ «Сенс Банк») перераховано кошти ОСОБА_1 у розмірі 33209,22 грн із призначенням платежу - надання кредиту за кредитним договором №4500824084 від 18.11.2019.
З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що сукупність наявних у справі доказів свідчить про укладення між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» угод: № CCNG-501139063 від 14.05.2019 та за № 500824084 від 18.11.2019, отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними.

Відповідно до ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Флексіс» фактором, укладено договір факторингу № 2 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами № CCNG-501139063 від 14.05.2019 та за № 500824084 від 18.11.2019.
18.05.20214 між ТОВ «ФК «Флексіс», як клієнтом, та ТОВ «Вердикт Капітал», фактором, укладено договір факторингу № 18-05/21, згідно з умовами якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами № CCNG-501139063 від 14.05.2019 та за № 500824084 від 18.11.2019.
10.01.2023 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги, відповідно до якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором.
10.01.2023 між сторонами договору №10-01/2023 підписано акт прийому передачі реєстру боржників.
На підтвердження проведення розрахунків у повному обсязі за договором №10-01/2023 надано акт зарахування зустрічних вимог підписаний ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал».
Згідно з пунктами 1.1., 1.2 договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги сторони погодились, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання первісним кредитором шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі, новому кредитору (відступлення права вимоги). Сторони визнають, що жодне з положень цього договору, а також будь-які платежі, які здійснюватимуться на виконання цього договору, не вважаються та не можуть вважатися фінансуванням первісного кредитора новим кредитором.
Відтак, оскільки самим договором не передбачено надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, апеляційний суд вважає, що ознаки договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги не відповідають ознакам притаманним договору факторингу, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те що вказаний вище договір за своєю правовою природою є договором факторингу та про необхідність подання позивачем доказів проведення фінансування за цим договором.
Вказані договори факторингу та реєстри містять підписи уповноважених представників сторін та скріплені печатками, підтверджують належний перехід прав вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Альфа Банк» до ТОВ «ФК «Флексіс», від ТОВ «ФК «Флексіс» до ТОВ «Вердикт Капітал», від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр».
Отже, позивач є таким, що набув права грошової вимоги за договорами про надання кредиту № CCNG-501139063 від 14.05.2019 та за № 500824084 від 18.11.2019, укладеними з ОСОБА_1 .
Договори факторингу є чинними, оскільки їх дійсність ніким не оспорено, а тому вони підлягають виконанню.

Щодо заборгованості за Договором № CCNG-501139063 від 14.05.2019.
Із розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Коллект Центр» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством становить 3224,12 грн, з яких: 1556,67 грн заборгованість за тілом кредиту; 198,48 грн заборгованість за відсотками, 1387,83 грн - пеня, 13,17 грн - 3% річних, 67,97 грн - інфляційні збитки.
У справі про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15).
Перевіряючи розмір заборгованості, колегія суддів враховує подані стороною позивача виписки по особовим рахункам, які є первинними бухгалтерськими документами. 
Так, згідно виписки по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 14.05.2019 по 04.03.2024, на рахунок № НОМЕР_3 14.05.2019 о 14:05:19 перераховано 30000,00 грн за Кредитним договором №501139063 від 14.05.2019.
18.05.2019 у вказаній виписці відображене збільшення кредитного ліміту на 1000,00 гривень (а.с.53 на звороті).
Відповідачкою на рахунок внесені кошти в сумі 1100,00 грн, а саме: 26.07.2019, 07.11.2019 та 17.01.2020 по 200,00 грн, 11.02.2020 – 500,00 грн.
В подальшому позичальником ОСОБА_1 кредит з відсотками не погашався.
17.05.2021 актив згорнутий у зв`язку із продажем згідно договору факторингу 2 «ФК Флексіс» від 17.05.2021 - 1556,67 (а.с.51).
Таким чином, станом на 17.05.2021 у відповідача існувала заборгованість в сумі 2944,50 грн, з яких 1556,67 грн заборгованість за тілом кредиту та 1387,83 грн. заборгованість по пені.
Саме за вказаною сумою заборгованості ТОВ «ФК «Флексіс» набув право вимоги згідно Договору факторингу № 2 від 17.05.2019 року.
Відповідно до виготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку станом на 18.05.2021 загальний розмір боргу відповідача за Договором № 501139063 складав 2944,50 грн, з них 1556,67 грн - борг по основній сумі кредиту, 198,48 грн заборгованість за нарахованим відсоткам (за період з 18.05.2021-12.11.2021) та 1387,83 грн боргу по пені, 3% річних – 13,17 грн (за період з 13.11.2021 по 23.02.2022), інфляційні збитки – 67,97 грн (за період з листопада 2021 року по лютий 2022 року).
Оскільки строк кредитування між сторонами був погоджений на 48 місяців, тобто до 14.05.2022, подальше нарахування відсотків за період з 18.05.2021 по 12.11.2021 року є таким, що ґрунтується на умовах договору.
У позові позивач також просить стягнути пеню та/або штраф в сумі 1387,83 грн., яка існувала на час відступлення права вимоги 17.05.2021 року, інфляційні збитки – 67,97 грн. та 3% річних 13,17 грн, нарахованих за період з 13.11.2021 по 23.02.2022 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до умов договору № CCNG-501139063 від 14.05.2019 нарахування пені не передбачено. Не було передбачено нарахування пені і Паспортом споживчого кредиту, підписаного відповідачем 14.05.2019 перед укладенням договору.
Водночас, згідно паспорту споживчого кредиту № CCNG-501139063 від 14.05.2019 передбачено нарахування штрафу за прострочення платежу від 1 до 4 днів 100 грн, за прострочення, що триває 5 і більше днів - 300 грн.
Відповідно до наявних у матеріалах справи виписок та розрахунку заборгованості вбачається прострочення відповідачем платежів, а тому первісним кредитором АТ «Альфа-Банк» правомірно здійснено нарахування штрафу за прострочення платежу. Розмір штрафу відповідачем не спростовано.
Враховуючи погодження сторін щодо умов сплати штрафу за договором № CCNG-501139063 від 14.05.2019, такий підлягає стягненню.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки станом на момент подачі позову розмір основного зобов`язання відповідачем не був погашений, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних збитків за вказаний вище період, що передбачено ст. 625 ЦК України.
За змістом позовних вимог та долучених до позовної заяви розрахунків, позивачем нарахування трьох відсотків річних проведено на залишок заборгованості за тілом кредиту 1556,67 грн. у період з 13.11.2021 по 23.02.2022 року (до початку введення в Україні воєнного стану).
Таким чином, станом на час звернення до суду у відповідача існувала заборгованість за Договором № CCNG-501139063 від 14.05.2019 в розмірі 3224,12 грн, з яких 1556,67 грн за тілом кредиту, 198,48 грн. за відсотками, 1387,83 грн – заборгованість за пенею, 3% річних – 13,17 грн (за період з 13.11.2021 по 23.02.2022), інфляційні збитки – 67,97 грн (за період з листопада 2021 року по лютий 2022 року).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про недоведеність заявленої до стягнення позивачем суми заборгованості, оскільки відповідачем було погашено шляхом отримання кредит 18.11.2019 за Договором №500824084 в сумі 33209,22 грн, а отже, відповідач вважається таким, що здійснив повернення всієї суми заборгованості, є помилковим.
Судом першої інстанції безпідставно враховано дебетові операції за 17.05.2021 (операції з перерозподілу банківських коштів резерву/продажу на субрахунки для погашення складових кредиту, як оплату боржником заборгованості по кредиту, а не списання у зв`язку із відступленням права вимоги ТОВ «ФК «Флексіс» на підставі Договором факторингу №2 від 17.05.2021, в той час, як така сума заборгованості особисто позичальником 17.05.2021 не вносилась.
Колегія суддів враховує, що розмір заборгованості за Договором № CCNG-501139063 від 14.05.2019 в розмірі 3224,12 грн. відповідачем не спростовано.
Крім того, як вбачається з доданої виписки по рахунку № НОМЕР_9 , 18.05.2019 відповідачці встановлено початковий кредитний ліміт на карту в розмірі 1000,00 грн, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо ненадання позивачем доказу на підтвердження того, що АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладали Кредитний договір на суму 1000,00 грн. 

Щодо заборгованості за Договором № 500824084 від 18.11.2019.
Із розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Коллект Центр» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством становить 56349,31 грн, з яких: 30254,35 грн заборгованість за тілом кредиту; 20127,81 грн заборгованість за відсотками, 5967,15 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).
Перевіряючи розмір заборгованості, колегія суддів враховує подані стороною позивача виписки по особовим рахункам, які є первинними бухгалтерськими документами. 
Згідно виписки, сформованої АТ «Сенс Банк», 19.11.2019 надано кредит за кредитним договором № 500824084 від 18.11.2019 на суму 33209,22 грн.
Відповідачкою на рахунок внесені кошти, а саме: 19.12.2019 – 427,90 грн, 20.01.2020 – 436,10 грн, 1580,53 грн, 19.02.2020 - 87,60 грн, 422,74 грн. 
В подальшому позичальником ОСОБА_1 кредит з відсотками не погашався.
17.05.2021 погашення кредиту за кредитним договором № 500824084 від 18.11.2019 згідно Договору факторингу № 2 від 17.05.2021.
Таким чином, станом на 17.05.2021 у відповідача існувала заборгованість в сумі 50382,16 грн, з яких 30254,35 грн заборгованість за тілом кредиту та 20127,81 грн. заборгованість по процентам.
Саме за вказаною сумою заборгованості ТОВ «ФК «Флексіс» набув право вимоги згідно Договору факторингу № 2 від 17.05.2019 року.
Відповідно до виготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку станом на 18.05.2021 загальний розмір боргу відповідача за Договором № 500824084 складав 38905,41 грн, з них 30254,35 грн - борг по основній сумі кредиту, 8651,06 грн заборгованість за нарахованим відсоткам (за період з 18.11.2019 – 17.05.2021) та 11476,75 грн – нараховані відсотки.
Оскільки строк кредитування між сторонами був погоджений на 48 місяців, тобто до 19.11.2023, подальше нарахування відсотків за період з 18.05.2021 по 09.01.2023 року є таким, що ґрунтується на умовах договору.
Таким чином, станом на час звернення до суду у відповідача існувала заборгованість за Договором № 500824084 від 18.11.2019 в розмірі 56349,31 грн, з яких 30254,35 грн за тілом кредиту, 20127,81 грн. за відсотками (нараховані на дату відступлення права вимоги), 5967,15 грн – заборгованість за відсотками (нараховані після дати відступлення прав вимоги до 09.01.2023).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про погашення заборгованості за кредитним договором № 500824084 від 18.11.2019 є помилковим, та спростовується дослідженими виписками по рахункам.
Судом першої інстанції безпідставно враховано дебетові операції за 17.05.2021 операції з перерозподілу банківських коштів для погашення складових кредиту, як оплату боржником заборгованості по кредиту, а не списання у зв`язку із відступленням права вимоги ТОВ «ФК «Флексіс» на підставі Договором факторингу № 2 від 17.05.2021, в той час, як така сума заборгованості особисто позичальником 17.05.2021 не вносилась.
Колегія суддів враховує, що розмір заборгованості за Договором № 500824084 від 18.11.2019 в розмірі 56349,31 грн відповідачем не спростовано.
На думку апеляційного суду, в даному випадку надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачкою умов кредитних договорів та наявності у відповідачки відповідного розміру заборгованості, при цьому останньою доказів на спростування вказаних обставин не надано.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ТОВ «Коллект Центр» підлягає задоволенню. Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.02.2025 підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за: 
Договором № CCNG-501139063 від 14.05.2019 в розмірі 3224,12 грн, з яких: 1556,67 грн - заборгованість за тілом кредиту; 198,48 грн. - заборгованість за відсотками, 1387,83 - штраф, 13,17 грн. 3% річних, 67,97 грн. інфляційні збитки;
Договором № 500824084 від 18.11.2019 в розмірі 56349,31 грн, з яких: 30254,35 грн - заборгованість за тілом кредиту; 20127,81 грн. - заборгованість за відсотками (нараховані на дату відступлення права вимоги), 5967,15 грн – заборгованість по відсоткам (нараховані з моменту відступлення права вимоги до 09.01.2023).

Що стосується судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.
Таким чином, понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати (судовий збір) за подання позовної заяви та апеляційної скарги, що складає розмір 6056,00 грн (2422,40 грн + 3633,60 грн) необхідно покласти на відповідача ОСОБА_1 .
Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги у суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що стороною позивача дотримано визначений процесуальним законом порядок, а саме заявлено клопотання про відшкодування судових витрат у встановлений процесуальним законом строк та додані підтверджуючі документи.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач ТОВ «Коллект Центр» надав суду такі докази: Договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. та позивачем (клієнт); витяг з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, заявка на надання юридичної допомоги №2342 від 01.08.2025.
Пунктом 1.1. Договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року визначено, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим Договором.
В пункті 2.1-2.1.7 Договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 зазначено, що адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання: підготовка клопотань, заяв, скарг, запитів, заперечень,; аналіз діючого законодавства та судової практики, представляє інтереси клієнта у судах.
В Акті №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 зазначено про такі надані послуги: 1) надання усної консультації з вивченням документів (4000 грн.); 2) складання позовної заяви для подачі до суду (12 000 грн.).
Загальна вартість таких послуг оцінена в сумі 16 000,00 грн, яку сторона позивача просить стягнути з відповідача.
Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу та, розподіляючи вказані витрати між сторонами у справі, колегією суддів апеляційного суду враховується, що суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.
Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають послуги: надання усної консультації з вивченням документів (4000,00 грн); 2) складання позовної заяви (12000,00 грн) мають організаційний характер та зводяться до єдиної дії - формування правової позиції позивача та є складовими підготовки позовної заяви і за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги, як окремі послуги.
За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг, кількості судових засідань, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи у суді першої інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу 4 000,00 грн. У стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - Ткаченко Марії Миколаївни - задовольнити.
Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2026 року – скасуватита ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором № CCNG-501139063 від 14.05.2019 в розмірі 3224,12 грн; за Договором № № 500824084 від 18.11.2019 в розмірі 56349,31 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 6056,00 грн та витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 4000,00 грн, а всього 10056,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча        О.В. Карпенко

Судді         Л.І. Василенко

Т.Л. Фетісова