Справа № 182/2833/26
Провадження № 1-кп/0182/902/2026 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 року       м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2026 № 12026041340000027 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей на має, інвалідом, пенсіонером, депутатом, не являється, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено – «метадон (фенадон)», який в подальшому почав зберігати при собі з метою подальшого збуту. 
10.02.2026 в період часу з 12 години 29 хвилин по 12 голину 43 хвилини працівники поліції у відповідності зі ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» для документування та доказу злочинної діяльності ОСОБА_3 , пов`язаної із незаконним обігом наркотичного засобу, поблизу будинку № 1, по вул. М.Грушевського, в м. Нікополь Дніпропетровської області, передали для придбання у нього наркотичний засіб, обіг якого обмежено – «метадон (фенадон)», громадянину під вигаданим прізвищем – ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 500 грн., а саме: купюри у кількості 10 шт. номіналом 50 грн. серія ЕД № 1546184 - Національного банку України, АТ 4085825- Національного банку України, АМ 9143469- Національного банку України, АУ 6201039- Національного банку України, АС 2582683- Національного банку України, АС 1124908- Національного банку України, АН 2396016- Національного банку України, АЛ 5678920- Національного банку України, АП 3495681- Національного банку України, АН 3902829- Національного банку України. 
10.02.2026 о 13 годині 08 хвилин ОСОБА_6 направився до завідомо обумовленого місця, а саме обеліску Вічної слави по вул. Херсонській в місті Нікополь, Дніпропетровській області, де о 13 годині 18 хвилин ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_3 та о 13 годині 18 хвилин передав останньому раніше надані йому працівниками поліції грошові кошти в сумі 500 грн. В подальшому, ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів незаконно збув ОСОБА_6 2 (дві) таблетки білого кольору у блістерному упакуванні з написом «Метафін».
У цей же день ОСОБА_6 біля будинку № 60/1, розташованого по вулиці Херсонській в місті Нікополь, Дніпропетровській області приблизно о 13 годині 26 хвилин добровільно видав придбані ним у ОСОБА_3 у ході проведеної оперативної закупки 2 таблетки білого кольору у блістерному упакуванні з написом «Метафін», який згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-26/6147-НЗПРАП від 23.02.2026 містить метадон (фенадон), який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону (фенадону) становить 0,0488 г.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення – злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів обіг яких обмежено, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів обіг яких обмежено. 
Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 30 вересня 2025 року. 
В угоді про визнання винуватості визначені істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:
1.Ступінь та характер сприяння підозрюваним у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо нього, визнання вини у вчиненні злочину, щире каяття , вчинення злочину вперше.
2.Підозрюваний ОСОБА_3 здійснив благодійну пожертву на Збройні сили України шляхом перерахування грошових коштів в сумі 43 000 грн (Отримувач: Національний банк України; Код ЄДРПОУ:00032106; Назва банку: Національний банк України; Код банку (МФО): 300001; Реєстраційний рахунок: UA843000010000000047330992708; Призначення платежу: благодійна пожертва на користь ЗСУ на виконання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №12026041340000027 від 05.01.2026).
Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину в обсязі підозри.
Сторони угоди домовилися про призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Водночас, сторони просили суд призначити погоджене покарання лише із застосуванням положень ст.. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, визнання вини, вчинення злочину вперше, благодійна пожертва на користь Збройних сил України. 
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено. 
В угоді зазначено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК, а для обвинуваченого - також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК.
В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК, та наслідки відмови від права на судовий розгляд, передбачені частиною 4 статті 474 КПК.
Прокурор у судовому засіданні угоду підтримав, вказавши на її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність цього кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні за викладених у обвинувальному акті обставин та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому зазначив, що цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте просив затвердити укладену угоду. Вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження, спроможний виконати узгоджене покарання. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник у судовому засіданні також просила затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним та відповідає інтересам обвинуваченого.
За пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 307 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд встановив, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.
Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.
Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК, а для обвинуваченого - також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК.
В укладенні угоди згідно з пунктом 9 частини 2 статті 52 КПК брав участь захисник.
Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановленої санкції статі Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК, а тому, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення не застосовувалися.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України
Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-26/6147-НЗПРАП від 23.02.2026, що становить 2674 грн. 20 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного та керуючись ст.65,66,75,76 КК, а також ст. 124, 314, 374-376, 469-475 КПК, суд,

ухвалив
Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2026 № 12026041340000027 укладену 24 квітня 2026 між прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 . 
Визнати винуватим  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 307 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_3  такі обов`язки: 
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення не застосовувалися.
Речові докази:
-Пакет Експертної служби №6700250 з пояснювальним написом і підписом експерта: «До висновку експерта №СЕ-19/104-26/6147-НЗПРАП від 23.02.2026 КП №12026041340000027 від 05.01.2026 Судовий експерт ОСОБА_7 », в якому знаходиться первинна упаковка спец. пакет № PSP 1117496 з блістером, в якому знаходиться одна пігулка вагою 0,5022г. та порошкоподібна речовина масою 0,4848г., які містять метадон (фенадон), який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг якого обмежено, переданий у камеру сховища при Нікопольському РУП (Номер книги обліку речових доказів: 7574; порядковий номер: 83) – знищити.
Стягнути з  ОСОБА_3  процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-26/6147-НЗПРАП від 23.02.2026, що становить 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Головуючий суддя:             ОСОБА_1